Tervetuloa Nailed It!:in uudelle kaudelle! Minä olen Nicole Byer.
Hei, Nicole. Täältä tulee Jacques.
Minä olen Wes, ja palaamme ruutuun viiden minuutin kuluttua.
Eikä, koska iso hirviö tulee syömään sinut!
Auttakaa! -Minua kanssa!
Minä hoidan homman!
Kiitos. -Nicole on paras!
Nicole, oletko kunnossa?
Olen, olen. -Oletko valmis uuteen kauteen?
Olen. Hoidetaan homma, pikku-Nicole.
Näin käy, kun syö liikaa pahoja kakkuja.
Rakastan sinua. -Minäkin sinua.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA!
Tule tänne söpöläinen. Istu.
Hyvä koira, pääsit ohjelmaan.
Täällä kakut tavoittelevat täydellisyyttä, mutta päätyvätkin eläinten ruoaksi.
Minä olen Nicole Byer. Tässä jaksossa kaikki otukset lipovat kieliään,
kun haastamme amatöörileipojat luomaan lemmikkiteemaisia jälkiruokia.
Pääpalkintona on 10 000 dollaria.
Sillä saa paljon koiranruokaa. Tässä ovat kilpailijat.
Olen Kendal Kalifornian Sacramentosta.
Mitä sinä teet? -Se ei ollut täysi.
Olen saanut aikaan keittiökatastrofeja.
Soitin kerran palokunnan, koska pizza syttyi palamaan uunissa.
Toivottavasti en toista virheitäni ohjelmassa.
Olen Laqueda. Olen naimisissa ja minulla on kaksi lasta.
En ole aikoihin saanut keskittyä itseeni.
Lensin ensimmäistä kertaa tällä matkalla. Tämä on minun hetkeni.
Olen Tina, hammaslääkäri ja hyvin perso makealle.
Opin leipomaan internetistä.
Joskus leivon jotain, ja ihmiset sanovat:
"Onpa söpö. Auttoivatko lapset?"
Aloitetaanpa.
Toivotetaan tervetulleeksi leivos- ja suklaa-asiantuntija Jacques Torres.
Kiitos, Nicole. Muistakaa, että tämä voi olla maukas päivä.
Tajusitko? Olen ylpeä itsestäni. -Tajusin. Aivan ihana sanaleikki.
Katsokaa, minkä kissa sai saaliiksensa.
Näyttelijä, laulaja, koomikko Wayne Bradyn!
Mitä? -Hitsi!
Mahtavaa olla kissan saalis.
Ensimmäinen haaste on Leipurin valinta.
Eläimen muotoiset pikkuleivät ovat kivoja, mutta aina niin pikkuruisia.
Minun isot aivoni keksivätkin, että saatte tehdä näitä.
Suuria eksoottisten lemmikkien muotoisia pikkuleipiä.
Nämä hauskoilta vaikuttavat lemmikit ovatkin herkullisia herkkuja:
sokeriskunkki, rouskuva apina ja pirteä papukaija.
Eikä niiden jälkiä tarvitse siivota.
Minkä lemmikin valitset, Laqueda? -Minä otan rouskuvan apinan.
Hyvä on. Entä Tina? -Minä otan sokeriskunkin.
Kendal, sinä et saa valita. Anteeksi. -Ei se mitään. Sitä sattuu.
No niin, kissanpäivät päättyvät tähän. Aikaa on 45 minuuttia. Sopiiko?
Vaikka. -Hyvä, koska ei se muutu. Aika alkaa nyt.
Aika alkaa nyt. Nyt. -Menkää.
Menkää nyt! Mitä ihmettä?
Herttinen. Missä… Pitää kai katsoa tästä.
Jacques, miten valmistaisit nämä valtavat pikkuleivät?
Ensin tietenkin tehdään taikina, joka kaulitaan.
Taikina leikataan muotoon, siirretään pellille ja paistetaan.
Sitten valmistetaan pikeeri ja värjätty suklaa sulatetaan.
Kun pikkuleipä on kypsä, se kuorrutetaan suklaalla.
Eläimen ääriviivat tehdään pikeerillä.
Lopuksi keksi koristellaan nonparelleilla. Voilà!
Aivan. -Voilà!
Eksoottisia jättimäisiä eläinpikkuleipiä.
Vaikeaa. -Jättimäisiä eksoottisia eläinpikkuleipiä.
En ole tehnyt näin isoja pikkuleipiä, joten minua jännittää vähän.
Kun leivon kotona, hallitsen maisteluosuuden.
Koristelu on aina katastrofi.
Minua pelottaa, mitä tästä tulee.
Kermaa.
Tarkistetaan. Tämä on taikinaa.
Siinä luki oikea määrä. Enpä tiedä. On vain kiva olla mukana.
Minua jännittää, koska kotona leivon valmiiksi pilkotusta valmistaikinasta.
Pikkuleivät tarvitsee vain asetella pellille. Helppoa.
Ei hyvä.
Yksi puoli minusta sanoo, että rauhoitu, osaat kyllä.
Toinen puoli sanoo, että aikaa on vain 45 minuuttia.
En tainnut laittaa tarpeeksi kermaa.
Laqueda lisäsi nestettä -
noin 16 kertaa enemmän kuin piti.
Nyt taikina on liian tahmaista. -Siksikö se näyttää tuolta?
Nyt minä möhlin.
Sekoita, kunnes taikina on murumaista.
Hammaslääketiede on tiedettä. Leipominen voi olla samantapaista.
Jos noudatan ohjeita, tuloksena pitäisi olla jotain hyvää.
Toivon parasta. En tiedä, pitäisikö sekoittaa nopeammin.
Siitä alkaa tulla taikinaa.
Nyt yritän leikata papukaijan.
Tähän ympyrä.
Taas kulma. Tästä tulee läski lintu.
Tällä lailla. Tuo on pyrstö.
Siirrän tämän. Nyt se repesi.
Siirtämisessä pitäisi käyttää alustaa apuna.
En tekisi sitä noin.
Tina, ota kakkualusta. -Tina, ota kakkualusta.
Kakkualusta. -Tina, ota kakkualusta.
Ota kakkualusta. -Se auttaisi.
Eläimeni näyttää maantieraadolta.
Eihän tämä…
Laqueda, oletko leiponut pikkuleipiä? -En tällaisia.
Hän lähti omille teilleen. -Jeepillä maastoon. Hänellä on hauskaa.
Älä! -Voi tuota lastaa!
En pysty ajattelemaan. -Hän tekee ruokalakeksejä.
Kyllä tästä oikeantapaista tulee. -Hän on ihana.
Aikaa on 27 minuuttia!
Näin.
Riittääköhän kymmenen minuuttia?
Tina ajasti kymmenen minuuttia. -Paistamiseen tarvitaan enemmän.
Laqueda vain lätkäisi pellille ison kasan taikinaa.
Hän varmaan leikkaa sen kypsänä. -Hän on oikea aarre.
Tarvitsen kirkasta ja vaaleaa vaaleanpunaista. Värejä!
3. TEE PIKEERI JA SULATA SUKLAA
Parakiitit ovat punaisia.
TÄMÄ EI OLE PARAKIITTI
Tämä on kaunis väri. Olen ylpeä itsestäni.
Sulatan suklaan. Tätä voi varmasti käyttää mikrossa.
Älä laita sitä mikroon. -Sytytin melkein tulipalon.
Anteeksi.
Valitsen tämän värin.
Laqueda käyttää kaakaovoita pikeerin värjäämiseen.
Kaakaovoitako? -Niin.
Mitä käytetään iholla. -Keksi ei saa hilseillä.
Mustat eivät halua hilseileviä keksejä. -En tajua.
Aikaa on 19 minuuttia.
Tosi ruma.
Nuo pikkuleivät eivät ole kypsiä. -Ei.
Siellä on möykky!
Tämä ei taida olla kypsä. Saa nähdä. -Saammekohan lainkaan pikkuleipiä?
Osasin odottaa outoja leipomuksia, mutta valitsitte minulle parhaat. Kiitos.
Sitten leikataan apina.
Laqueda, leikkaatko pikkuleivän lusikalla? -Leikkaan.
Nyt hän käyttää nuolijaa.
Sinä pystyt siihen! -Tämä ei toimi.
Voi ei. -Hän tajusi, ettei se ole kypsä.
Mietitään.
Mietin, miten saisin aikaan jotain, mitä tarjoilla tuomareille.
Leikkaan apinan uudestaan.
Tämä on hullua.
Levitän tämän parhaani mukaan. Toivottavasti se näyttää edes joltain.
Vähän nonparelleja päälle ja se on hyvä.
Sitten pikeeriä.
Hetkinen. Kendal, se oli vaaleanpunainen!
Joo. -Nyt se on punainen.
Levitin pikeerin suklaan päälle. -Mitä?
Kuorrute on siis vaaleanpunaista. -Kyllä.
Yksityiskohdat tehdään pikeeristä. -Juuri niin.
Siitä tulee imelää tuolla pikeerimäärällä. -En usko silmiäni.
Aikaa on kuusi minuuttia.
Ei!
Värikkäitä nonparelleja. -Juokse, Tina.
Värikkäitä nonparelleja. Tämä saa kelvata, koska aika ei riitä.
Karkkia. Rakeita. Silmämunia.
Koristelu tuottaa ongelmia, joten on aika improvisoida.
Koristelen tätä väärillä jutuilla.
Kendal, koristeletko pikkuleipää wasabilla?
Onko tuo wasabia?
He ovat todellisia aarteita. -Minä jätän sen siihen.
Yksi minuutti jäljellä. -Jännittävää. Tämä on paras kohta.
Hyvänen aika. -Häntä irtosi. Ihan sama.
Apina, älä. Ole kiltti.
Pää irtosi. ihan sama.
Tämä saa olla, mitä se on. -Suostu nyt, apina.
Laqueda, mukana pitää olla pikkuleipää. -Aivan.
Pikkuleivän reunat paistuivat ensin,
joten tein pään parista reunapalasta.
Sitä ei ehkä tunnista pääksi.
Apinanaama.
Tämä on stressaavin osio. -Ruokakuppi saa mennä yläpuolelle.
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi! Valmista!
Kendal, muistellaanpa, millaisen pikkuleivän yritit tehdä.
Näytä, millaisen teit. -Nappiin meni!
Katsokaapa!
Sehän on punainen. -Se on kauniin värinen parakiitti.
Sen piti olla papukaija. -Ai. Nehän ovat sama asia.
Aivan kuin joku olisi ampunut piirroshahmon.
Hyvä juttu. Nappiin meni!
Karkit ovat hassuja. Kiitos.
Jacques, maistetaan sitä. -Maistetaan vain. Minua pelottaa.
Kiitos.
Katsopas tätä. -Hupsis.
Pikkuleivässäni on hius.
Laqueda, tämäkö sinua naurattaa?
Minun se ei ole, joten älä yritä… -Anteeksi.
Tämä on muropikkuleipä ja sellaisen pitäisi olla läpikypsä.
Pikeeri tekee tästä todella makean. Se ei ole epämiellyttävä, mutta raaka.
Jos unohdetaan hius, minä nautin pikkuleivän mausta.
Olihan se hyvin makea, mutta muuten se maistui hyvältä.
Kiva. -Kiitos. Matkamme jatkuu.
Hei, Laqueda. Muistellaan, mitä sinä yritit tehdä.
Ja sitten katsotaan, mitä teit. -Nappiin meni!
Mikä se on? Mitä tapahtui? -Paljon kaikenlaista. Olin ihan sekaisin.
Siinä on kärpänen! -Nyt minä luovutan.
Anteeksi, että jouduit kestämään tätä.
Kärpänen on kuin kotonaan. -"Tämä on minun."
Maistetaan. -Hyvänen aika.
Tämä on täysin raaka.
Pikeeri tuo siihen makeutta, mutta se ei valitettavasti pelasta sitä.
Pitäisinpä pikkuleivästä yhtä paljon kuin sinusta.
Aivan kuin olisin ollut peräänajossa ja sitten vielä sivukolarissa.
Tämä on villeintä, mitä olen aikoihin maistanut.
Se oli mausteista. En halua tätä. En vain halua tätä.
Mistä se mausteisuus tuli? -En tiedä.
En tiedä. Nähdään! -Merci. Se oli aikamoista.
Tina, tällaisen pikkuleivän yritit tehdä. Näytä, mitä teit.
Nappiin meni. -Voi pojat. Pidän siitä.
Sinähän pärjäsit hienosti. Se on pinkki ja siinä on koristeita.
En tiedä onko se skunkki vai pesukarhu. On se otus.
Se on avaruusolio, jolla on kipa. -Totta.
Odotukseni ovat myönteiset, koska en näe karvoja.
En näe hyönteisiä. Maistan sitä mielelläni.
Maistetaan. -Tehdään niin.
Ole hyvä. -Kiitos.
Se on oikealla tavalla rapea reunasta, mutta keskeltä se on raaka.
Se maistuu ja tuoksuu hyvältä.
Suutuntuma on sellainen, mistä pidän.
Tykkään suklaasta. Olen tyytyväinen. -Kiva.
Meillä on mielenkiintoinen päätös edessä.
Kiitos, hyvät naiset. -Kiitos.
Jacques, kenelle panemme tassua yhteen?
Saimme kolme pikkuleipää. Olemme ylpeitä, koska ette luovuttaneet.
Voittajia voi olla vain yksi ja se on -
Tina.
Sinä et selvästikään saanut tarpeeksesi pikkuleivistä,
joten saat eläinkeksejä vuoden tarpeiksi.
Saat myös arvostetun kultaisen leipurinhatun.
Toivottavasti pidät siitä. -Onneksi olkoon.
Nämä lemmikkibileet ovat vasta alussa.
Unohtakaa koiranunet, sillä toinen kierros alkaa nyt.
SYTEEN TAI SAVEEN
Syteen tai saveen -haasteen esittelee erikoisvieraamme.
Olohuoneeni suojista koirani Clyde!
Hei, Clyde! Kuka on hyvä poika? Sinä olet. Minulla on ikävä.
Mitä sanoit? Sinulla siis on haaste. Minäpä kerron heille.
Puhutko sinä koiraa? -En, Clydea vain.
Leipojat, jos mokaatte tämän, joudutte ensi yöksi koirankoppiin.
Te nimittäin teette…
Minun koirani kakusta!
Tällä kierroksella teette koirakakun. Clyde kertoi minulle,
että pitää pekonista ja maapähkinävoista, joten haluamme niitä makuja.
Kakkupohjasta ja riisimuroherkusta koostuva kakku -
kuorrutetaan fondantilla ja muotoilusuklaalla.
Sellakasta valmistetut silmät ja nenä saavat sen näyttämään elävältä.
Laqueda, koska olit aiemmin vaikeuksissa, heitämme sinulle luunapin.
Kun painat sitä, muiden on vastattava koiravisaan kolmen minuutin ajan.
Voittaja saa pääpalkinnoksi 10 000 dollaria.
Aikaa on 90 minuuttia. Se alkoi jo.
Menkää. -Menkää jo.
"16 siivua pekonia rapeaksi paistettuna." -Tässä on varmaan 16.
Jacques, miten sinä tekisit Clyde-kakun?
Leipojilla on kädet täynnä tämän haasteen kanssa.
Ensin heidän on paistettava pekonia, joka lisätään taikinaan.
Kakkujen paistuessa heidän on tehtävä maapähkinävoin makuinen voikreemi.
Jäähtyneet kakkupohjat muotoillaan ja kuorrutetaan sokerimassalla.
Pää tehdään styroksista, joka kuorrutetaan muotoilusuklaalla.
Tassut taas muotoillaan riisimuroherkusta.
Lopuksi muotoilusuklaasta tehdyt yksityiskohdat saavat Clydeen eloa.
Pian täällä tuoksuu pekoni. -Se on ihana lihaherkku.
Panen pekonin uuniin, missä se paistuu rapeaksi.
Kotona noudatan aina reseptiä.
Kahdeksan tipua.
Minun pitäisi varmaan noudattaa reseptiä.
Teenkö minä tätä oikein? Mitä kahdeksan munaa tarkoittaa?
Kahdeksan munaa on ihan liikaa. Usko pois.
Tässä ei ole järkeä.
Laqueda lisäsi taikinaan vain neljä munaa.
Tekeekö hän vähemmän kakkua? -Tuskin.
Minä yritän tehdä monta asiaa samaan aikaan,
jotta koristeluun jää mahdollisimman paljon aikaa.
Kakun leipominen on helppoa kuin mikä.
Kakkuun tulee kuitenkin maapähkinävoita ja pekonia,
enkä minä ole koskaan paistanut pekonia.
Minä en paista pekonia kotona enkä juuri syö sitä.
Tina, sanoitko, että et ole koskaan paistanut pekonia?
En, koska pelkään kuollakseni öljyroiskeita.
Siksikö vältät luonnon upeimpia ruokia? -Tiedetään.
Mitä muuta pelkäät laittaa? -Syön paljon noutoruokaa.
Nyt yritän pitää hiukset pois ruoasta. Tähän menee todella kauan.
Miten menee, Kendal? -Ahdistaa.
Miksi? -Pekonin paistaminen on stressaavaa.
Yleensä lykkään sen mikroon.
Mikrotatko pekonia? -Se on silti hyvää.
Ei. -Kokeilkaa joskus.
Ovatko nuo kypsiä? -Ne röhkivät vielä.
Minusta se näyttää hyvältä.
Aikaa on 59 minuuttia.
Paljon pekonia. Se tuo maapähkinävoin maun esille.
Laquedan pekoni ei ole tarpeeksi kypsää. Se on pehmeää.
Ne ovat myös isoina paloina.
Kakussa pekonin täytyy olla rapeaa ja pieninä paloina.
Kakussa ei pidä olla pehmeää pekonia. -Ei.
Toivottavasti teen tätä oikein.
Työnnetään tämä uuniin paistumaan. -Tuoksuu hyvältä.
450 grammaa voita ja 19 desilitraa tomusokeria.
Paljon tomusokeria.
Tee voikreemi ja rakenna koira. Helppoa.
Purkillinen maapähkinävoita.
Noin. Lisäsin vähän maapähkinävoita.
Onpa paljon työtä. -Kakut on otettava pois uunista.
Kakut tulivat uunista. Toivottavasti ne ovat kypsiä.
Tämä on kypsä.
Hitsi. -Kendal otti kakun uunista.
Hän juoksee pikajäähdytyskaapille. -Nyt hän jäähdyttää vuoan.
Sinne pitäisi viedä vain kakku. -Vai niin.
Vielä yksi.
34 minuuttia!
Täysin jäähtynyt.
3. TEE KORISTEET JA KOKOA KAKKU
Jos hän saa kakut pois vuoista, häneen voi luottaa hammaslääkärinä.
Suurempaa yhteyttä ei asioilla voisi olla.
Tästä tulee läski koira.
Onpa tämä vaikeaa. Aivan hullua.
Voin vain päivitellä, kun katson Laquedaa. -Nimenomaan.
Hyvänen aika, pilasin sokerimassan.
Minun on keksittävä jotain ja äkkiä.
Koiravisa! -Koiravisanappia on painettu!
Kendal ja Tina, teille on visa.
Mikä tämä… -Musta labradorinnoutaja.
Kultainennoutaja! Chihuahua. Ei kun… -Corgi.
He tuhlaavat aikaansa, joten minä saan etumatkaa.
Tämä näyttää minun koiraltani. -Chihuahua!
Ja…
Se on vähän kuin meagle. -Beagle!
Sen osasivat kaikki.
Jatkakaa leipomista.
Rakenne on varmaan tärkein.
Aina ohjelmaa katsoessani ihmettelen ihmisiä,
jotka eivät saa kakkuja irtoamaan vuoista.
Kakku pitäisi kumota ennen jäähdyttämistä. -En tiennyt sitä.
Ainakin yksi osa on kasassa.
Pöydälläni oli kakkukasa.
Pyydän anteeksi entisiltä kilpailijoilta, nyt ymmärrän.
Kakku on muusina.
Tämähän näyttää koiralta. Aikaa on 20 minuuttia ja tarvitaan pää.
Pään pitää olla söpö. Suklaata…
Mitä tapahtui? -Haluan sille korvat.
Sinun täytyy tehdä ne. -Hän on komediasarjan tähti.
Tämä ei ole hyvä.
Mitä jos katkaisisit tikun?
Tämä on viihdettä. -Sehän on Laqueda!
LAQUEDA SHOW
Kyllä!
Tämä on tosi noloa. -Kendal, mitä siellä tapahtuu?
Kakkuni hajoaa eikä voikreemi auta.
Minä en voita tätä. -Enpä tiedä, katso ympärillesi.
Älä edes katso tätä kaljupäätä. -Anteeksi.
Mistään näistä ei mitenkään synny koiraa.
Se tarvitsee silmät. Tämähän alkaa muotoutua.
Kyllä! -Jäljellä on kuusi minuuttia.
Ei! -Mikä tuo on?
Mene sinne. -Mitä hän tekee?
En haluaisi lyödä nenääsi.
Tämä on melkoista. -Noin.
Sillä on nenä, mutta unohdin hännän.
Mikä tuo on? -Häntä tietysti.
Onneksi tunnistit sen. Lapseni kysyvät, että onko tuo kakkaa.
Tämä näyttää kissalta.
Yksi minuutti jäljellä!
Meidän täytyy pärjätä sillä, mitä meillä on.
Tästä tulee pieni pallo. Noin. -Älä edes yritä, koiruli.
Miksi tämä ei voi pysyä tässä?
Puoli minuuttia!
Aikaa ei ole, joten ei häntää. -Sillä on korvat ja nenä.
Tämä varmaan kaatuu.
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi. Valmista tuli!
Kendal, sinä olet ensimmäisenä.
Tällaisen kakun yritit tehdä. Millaisen kakun teit?
Nappiin meni!
Se on ihana. Se ei ole koirani, mutta pidän tästä eläimestä.
Se kallistuu. -Noin parittajat nojailevat.
Sillä on huivi ja vain kaksi tassua.
Onko sillä häntä? -Unohdin sen.
Tuo on hassu tekele. Anteeksi.
Se näyttää koiralta ja linnulta. En tiedä, miltä se näyttää.
Se on sentään kakku. -Aivan.
Haluaisin jo maistaa, mutta vie se vielä pisteellesi.
Ystäväni Laqueda, mitä sinä teit?
Nappiin meni. -Se on aivan ihana.
Tämä koira on nähnyt kaikenlaista. Se on selvinnyt monesta.
Siltä tippui nenä. Voi ei.
Pidän sen silmistä. Katsokaa nyt.
Siitä tippuu osia.
Se on oikea taideteos.
Näen siinä lentohiekkaan jumittuneen eläimen.
Koira yrittää päästä siitä pois.
Siinä on liikettä, se kertoo tarinan. Siinä on intohimoa.
Selvä juttu. -Vitsailin.
Herttinen. Olen nähnyt tarpeeksi. Kärrää se takaisin pisteellesi.
Sitten Tina. Näytä kakkusi!
Nappiin meni! -Kuule… Sillä lailla.
Koira on läski, mutta pidän siitä.
Sillä on korvat, kieli ja kaulaliina. Sillä on pallokin.
Minun koirani tykkää leluista.
Kieli on isompi kuin sen suu. Se ei taida mahtua takaisin sisään.
Pidän siitä. Se näyttää aivan sarjakuvakoiralta.
Palaa takaisin pisteellesi.
Nyt saatte leikata meille komeat palaset koirakakkua.
Vaikka kakkuni näyttää kamalalta, toiveeni ovat korkealla.
Kakku on kypsä ja siinä on sokerimassaa.
Siinä on kaikki tarvittava, joten voin ihan hyvin voittaa.
Sitten maistetaan kakkuja. Ensimmäisenä on Kendalin kakku.
Jos aion arvostella kakkua, minun on sovittava rooliin.
Maapähkinävoi ja pekoni kävivät sotaa, pekoni hävisi.
Pekoni ei ollut tarpeeksi kypsää, ehkä siksi sen maku ei tule esiin.
Siitä huolimatta minä pidän tästä. Kakku oli herkullinen ja kypsä.
Kiva. -Kiitos. Seuraavaksi on Laquedan vuoro.
Taistelen sen kanssa. -Voi luoja.
Hyvä maapähkinävoin maku, mutta kakku on kuiva.
Montako munaa taikinaan tuli? -Sanoisin neljä.
Syy on siinä. Kakussa ei ole tarpeeksi munaa tai nestettä.
Haukkasin ison palan pekonia.
Pekonin pitäisi olla osa kokemusta eikä olla niin tyrmäävä.
Pidin voikreemistäsi. Se oli pehmeää ja pähkinäistä.
Kiitos. -Tina, sinä olet seuraavana.
Pekoni tulee hyvin esiin maapähkinävoin alta, ja rakenne on hyvä.
Kiitos. -Sait hyvän tasapainon aikaan.
Minä maistan pekonin, mutta kaipaisin enemmän maapähkinävoita.
Uskon, että Clyde pitäisi kaikista näistä kakuista.
Olemmeko valmiit julistamaan voittajan? -Olemme.
Haasteen voittaja saa palkinnoksi 10 000 dollaria -
sekä Nailed it! -pokaalin. Wes!
Etkö ole koirapuvussa?
Odotas.
Täysi koirapuku olisi ollut hauskempi.
Wayne, ovatko rahat valmiina?
Saimme kolme ihan hyvän näköistä koirakakkua,
jotka myös maistuvat pekonilta ja maapähkinävoilta.
Voittajia voi olla vain yksi. Voittaja on -
Tina. -Hyvänen aika!
Olen ylpeä itsestäni. Halusin pois mukavuusalueeltani.
Sain lisää rohkeutta.
Onnea. Ihanaa, että sinua ei tarvinnut kehottaa hakemaan pokaalia.
Kotona alan leipoa kaikille läheisilleni. Vain taivas on rajana.
Kissa vieköön, on häpeällistä, ettei aikaa ole enempään.
Nähdään ensi kerralla! Muriskaa.
Murisen ranskaksi.
Tekstitys: Kirsi Reima