Joo, oli tosi kivaa.
Tuli vaan juotua liikaa. En ollut tavannut ketään aikoihin,-
eli se oli sellaista kuulumisten vaihtelua.
Joo, muistin minä kai ne ihmiset.
Puhun hiljaa, koska on krapula ja päähän sattuu.
Sinulla on kolmen tunnin etumatka. Ei ole reilua.
Eikä, kun pitää... Lopetan nyt. Haluan vielä nukkua.
Joo, soitellaan.
Minäkin rakastan sinua.
Heippa.
Jaa että sairaaladraamaa?
Mikä tämä nyt on?
Hei... Katsoin vain, paljonko kello on.
Onko aikainen lento? -On minulla vähän aikaa.
Mutta voin lähteä, jos haluat.
Tänään menee myöhään kuvauksissa, joten pitää nukkua vielä. -Selvä homma.
Sori nyt, mutta en löydä puhelinta.
Jäikö se Lyftiin? -Ei kai.
Oletko varma?
Voitko soittaa siihen?
Voitko soittaa siihen, Syd? -Annatko puhelimeni?
Mihin numeroon soitan?
Ei kun on se täällä.
Meni suoraan vastaajaan. -Ehkä se jäi sinne autoon.
Tilasinko minä Lyftin vai sinä? -Minä.
Voitko kysyä, jäikö se sinne?
Mitä nopeammin se löytyy, sitä nopeammin häivyn.
Saat sinä täällä olla. -Kiitos.
Okei. -Mitä?
Pitää odottaa, että sieltä vastataan. -Odotanko yläkerrassa?
Voinko odottaa täällä?
Minä jatkan nukkumista.
Minulla on töitä illalla. Voit jäädä, jos haluat.
Eikö eilen ollut kivaa?
Ei. Oli ehkä liikaa odotuksia. -Sama juttu.
Enkö vastannut niitä?
Kun teimme yhdessä töitä, olit paljon mukavampi.
Me flirttailimme. Et tuntenut minua silloin, etkä tosiaan tunne nyt.
No en tosiaan tunnekaan.
Kerro nyt jotain itsestäsi. Mitä tahansa.
Ai mitä? -Mistä olet kotoisin?
Kerroin sen jo. Kysy jokin parempi kysymys.
Okei, entäs sitten...
Mikä on mielenkiintoisin paikka, jossa olet harrastanut seksiä?
Julkisella paikalla tai jotain. -Ai muiden nähden?
Joo, vaikka metsässä.
Kaikki hutsut paneskelevat metsässä. Se on sellainen riitti.
Onpa eläimellistä.
Kun nyt olen jumissa täällä, niin heitänpä tällaisenkin ilmaan...
Tiedän, että olisin voinut olla...
Hieman anteliaampi eilen. -Niin.
Haluatko että teen sen? -Mitä?
No, tiedäthän... Hoitelisinko sinut?
Nuolen kissaa, maalaan seinän. -Voi luoja!
Haista jo paska.
Enkö saa toista tilaisuutta? -Et.
Nuolet kissaa? Siis mitä... -En uskonut, että loukkaantuisit.
Otatko sinäkin kahvia? -Vaikka.
Sinä olet kundi.
Vastustan tuollaista puhetta. -Mitä?
Oletat, että olen ihan seksin vietävänä.
Luulet, että kaikki yrittävät iskeä, vaikka sanottaisiin vain huomenta.
No en, mutta useat miehet monenlaisissa olosuhteissa-
panisivat lähes ketä tahansa. -Eihän sille mitään voi.
No kyllä voi.
Ei puhuta siitä.
Minulla on kysymys sinulle.
Siinä sinun leffassasi... -Niin?
Miksi päätit tehdä sellaisen lopun?
Miten niin? -Ei elämä ole sellaista.
En usko, että jokaiselle on olemassa vain se yksi oikea.
Onhan se kyllä mukava ajatus. -No ei edes ole.
Maailmassa on niin paljon ihmisiä,-
että on surullista, jos jokainen löytää yhteyden vain yhden kanssa.
Etkö tykännyt leffasta? -Sanoinhan, että tykkäsin.
Ehkä vain sanot, mitä haluan kuulla. -Oletpa sinä epävarma.
Etkö sinä ole? -Äiti kasvatti minusta liiankin itsevarman.
Entä isäsi? -Hän ei kasvattanut minua.
Jep. -Älä...
Merkit on ilmassa, Sydney. -Kaikilla ei ole isäongelmia.
En minä sitä meinannut.
Minun pitää tehdä puhelimesta ilmoitus, jos sieltä ei kohta soiteta.
Ei kuulu mitään vielä.
Miksi näytät noin surulliselta?
Ei tässä mitään. -Selvä, anteeksi.
Olin tosi ihastunut sinuun, kun kuvasimme yhdessä.
Toivoin, että se olisi ollut...
Tiedätkö? -Okei.
Miten muka se oli niin huonoa?
Tungit kaluasi suuhuni, kunnes se kovettui, mutta se ei pysynyt kovana-
siihen itse seksiin asti. -Kiitos kun säästelit sanojasi.
Ja piereskelit unissasi.
Silloin olin hereillä. -Älä jaksa. Ei naurata yhtään.
Anteeksi, että olen ihminen.
Sinä kuorsaat ja narskutat hampaita.
En pidä kuorsauskiskoa miesten nähden.
Olen hyvä rakastaja. -Ei siltä vaikuttanut.
Tai ennen olin. -Voi jestas.
Mitä? -Älä puhu rakastajasta.
Äläkä synkistele. Ei kukaan halua nussia itkupillin kanssa.
Upea tsemppipuhe.
Mihin sinä menet? -Yläkertaan.
Entä se puhelin?
Jos jäät, niin tee se.
Ai mikä? -Hoitele minut.
Olet ihan sekopää. Oletko horoskoopiltasi kaksoset?
En. -No niin.
Älä naura minulle. -Nauran aina.
Älä. -Älä ole niin hölmö.
En voi sille mitään.
Eikä... -Jep.
Anteeksi. -Älä suotta pyydä anteeksi.
En ole kyllä pahoillani. -Arvaan sen.
Tämän sängyn tärkein sääntö. Pitää olla rehellinen.
Olen brutaalin rehellinen.
Minulla ei muuten ole tauteja. -Hyvä.
Entä sinulla? -Pianhan se selviää.
Ei naurata. -Eikö tästä pitäisi puhua etukäteen?
Yleensä puhun, mutta eilen oli aika spontaani meininki.
Jos ei kysy, niin sitten saa luvan huolehtiakin vähän.
Olet tosi ilkeä. Mikä sinua vaivaa? -Milloin viimeksi kävit testeissä?
On siitä jo hetki. Mutta kaikki kumppanini ravaavat testeissä usein.
Helvetti, että olet typerä. -Älä nyt suutu. Ei minulla ole tauteja.
En harrasta seksiä kovin usein. -Milloin viimeksi?
Siitä on kuukausia.
Tarvitset enemmän seksiä. -Kyllä se minulle sopii.
Ihan tosi. Muistan, miten kireä olit ennen.
Koko ajan niin kiihkeänä.
Niin kai. Olen ehkä vähän outokin.
Milloin? -Puhelen koko ajan outoja.
Sinulla oli silmälasit, kun kuvasimme. -Etkö sinä muuta muista?
En ole varma. Muistan sen, että olit ahkera.
Muistan, että kävelit kuvauksissa aina paljain jaloin.
Sinulla oli varvaskoru. Ja nätit jalat.
Onko sinulla jalkafetissi?
No on! -Noloa.
Ei se haittaa. -Onpa noloa.
Tahdotko koskea jalkoihini? -Mikä sinua vaivaa?
Syd! -Saat suudella niitä.
Kukaan ei koskaan anna tehdä näin. -Miksi ei?
En tiedä.
En julista kaikille, että tykkään jaloista.
Tulee tosi tyhmä olo. -Miksi?
Miksei me tehty tätä aiemmin? -Kun ei tiedetty, että voidaan.
Haiseeko ne pahalta?
Ei se haittaa. -Minua haittaa.
Eikö se ollut kuski? -Ei.
Sinä olet suosittu.
Kohta pitää mennä töihin. -Nyt jo?
Haluatko kuulla tunnustuksen? -Joo.
Olen ajatellut sinua paljon viime vuosina.
Mitä ajattelit? -Sitä mitä puuhailet.
Millaista elämäsi on. -Teen nyt tosi-tv:tä.
Tosi-tv:tä... -En tykkää käsikirjoitetusta.
Sydney. -Tykkään kyllä kirjoittaa.
Meillä ei ollut yhtään rahaa, aikaa vielä vähemmän.
Ja me tehtiin huippuleffa 3 000 dollarilla.
Sinun pitää jatkaa niitä hommia.
Tosi-tv on niin... -Se ei ole Amerikan suurin vitsaus.
En aikonut sanoa niin. -Lopetan kuitenkin.
Ai tv:n? -Elokuvat. Kaiken.
Minulle riittää. -Miksi?
Teen töitä ihan koko ajan, enkä hyödy siitä mitään.
Tajusin, etten tahdo tehdä tätä loppuikääni.
Eli intohimo lajiin on kadonnut? -En minä niin sanonut.
Eikä intohimo katoa. Se vain liikkuu, joten se pitää taas löytää jostain.
Saanko kysyä jotakin? -Joo.
Kakistan tämän vain ulos. Voin kuulostaa 16-vuotiaalta tytöltä.
Eikä se haittaa.
Poistitko minut Facebook-kavereista kuvausten jälkeen?
Voi perse. -Ahaa. Huomasin sen.
Minä yritin etsiä sinua, mutta en nähnyt kuin profiilikuvasi.
Aiotko kysyä syytä? -Päättäjäisbileet?
Tiesin, että me molemmat olimme ihastuneita toisiimme.
Mutta sinä seurustelit.
Joten kun me suutelimme, siitä tuli vähän liian totista.
Kävin nopeasti hakemassa olutta, ja ehdit kadota sillä välin.
Anteeksi. -Ei se mitään.
Kaipa se naurattaa jo nyt.
Ei siitä olisi mitään tullutkaan. Työpaikkaromanssit sun muuta.
Joo, tosi epäammattimaista.
Onko sinulla ketään nyt?
Minä vain... Yksi juttu loppui äskettäin.
Kai sitä voi eroksi sanoa.
Entä sinä? Onko tuoreita eroja? -Eipä oikeastaan.
Onhan tämä se rehellisyyssänky? -On.
Pidätkö minusta, Sydney?
Älä käytä ykkössääntöä hyväksi. -Selvä.
Onko siitä aina hyötyä, kun kerrot kaikille kaiken?
Kaikki tunteiden vyöryt sisälläsi?
Ihmisten pitää sanoa, mitä ajattelevat.
Eikö sinua häiritse se, että me tallustellaan maapallolla-
keskellä universumia, eikä kukaan puhu siitä?
Ihan hullu meininki. Eikö olekin? Tässä me maataan sängyssä...
...eikä tehdä sille mitään.
Ei niin.
Mutta minä tiedän,-
että haluan olla tässä sängyssä kanssasi koko päivän.
Tätä ei varmaan tapahdu toiste.
Ei sitä voi tietää. -Me ollaan sellaisia.
Me löydämme pieniä uria... ja luomme yhteyksiä.
Ja... sitten tapaamme jonkun muun.
Me loikimme sinne tänne ja tapaamme ihmisiä. Hyviä, pahoja ja outoja.
Kunnes löytyy toinen ura ja toinen yhteys.
Jotkut näistä hetkistä, yhteyksistä ja urista...
Niiden pitää olla pidempiä, jotta muistamme ne.
Selkeämmin ja paremmin.
Taidat olla tosi syvällinen? -Älä jaksa.
En tiedä, onko olemassa sattumia-
tai onko kaikessa runoutta.
Asiat tapahtuvat niin kuin tapahtuvat.
Eivätkä aina niin kuin pitäisi.
Tiedän, että haluan olla tässä luonasi. Juuri tässä.
Niin kauan kuin voin.
Me haisemme vanhalta viinalta ja minun pimpiltäni.
Ja henkeni haisee kauhealta. -Se on kyllä ihan totta.
Siinäs näet.
Sama homma, enkä tuonut hammasharjaakaan.
Ensimmäisen maailman ongelma tosin. -Siis...
Meidän täytyy pitää yhteyttä.
Älä katso noin.
Haluan suudella sinua.
Yritätkö saada vielä seksiä ennen lähtöä?
Istu alas. Tuonne.
Olet täydellinen.
Tullaan yhtä aikaa.
Saanko tulla naamalle? -Et.
Sori.
Kohta tulee.
Haenko pyyhkeen? -Älä. Tule tänne.
Jos jäämme sänkyyn, on toinenkin sääntö.
Mikä?
Toinen sääntö. Ei saa pitää housuja.
Ei ole housuja, joten käy se.
Kolmas sääntö. Sängystä ei saa lähteä.
Kättä päälle.
Tästä tuli paperihäpyhuulet. Näytä vielä kerran.
Se on tosi lähellä. Pitää vain... -Kääntää se tänne alas.
Okei, mitä sinä teit? -En tiedä.
Se on tosi lähellä. Tuo vain alle.
Tuosta tulee pää. -Luulen, että...
Luulen, että pitää...
En tajua. Haluaako ohjaaja tuhat näitä huvin vuoksi?
Haastateltavan pään taakse pitää saada tuhat paperikurkea...
Ihan huvin vuoksi. -Eikö avustajat voi tehdä tätä?
Muut tekivät oharit. Teen näitä vain sata.
Koska tuhat olisi liioittelua.
Hetkonen... Siivet jäi mataliksi, mutta...
Mutta... -Sait sen valmiiksi.
Niin sain. -Jees...
Miksi sanoin noin? Heitä se.
Okei, vielä yksi. -Ensin väliaika.
Tykkäätkö asua täällä?
Joo, tykkään.
Missä asuisit, jos et asuisi Portlandissa?
New Orleans, Atlanta, New York. Los Angeles. Siellä tapahtuu.
Pois pilvisestä säästä. -Ei se haittaa.
Tykkään kyllä rannasta ja auringosta. Etkö sinä?
En tartte niitä.
Ruokaa kyllä tartten. -Joo, pitäisi syödä jotain.
Meidän piti pysyä sängyssä. -Minulla on nälkä.
Selvä. -Haluan ruokaa.
Lattia on laavaa. -Siis mitä?
Käykö se? -Laavasääntö käy.
Mitä sinä teet? -Lattiahan oli laavaa.
Älä nyt hölmöile. -Odota siinä.
Näin tämän kerran leffassa. -Mitä sinä teet?
Olen nero. -Älä satuta itseäsi.
No en satuta. No niin.
Ota opiksi. -Voi luoja.
Tästä pitäisi tehdä olympialaji. -Varo rappusta.
Joo, yksiösi on kahdessa tasossa. Kenen älynväläys se on?
Se näyttää isommalta. -Tosi fiksua.
No niin. -Siellä on lehtikaalisipsejä.
Kuka hitto niitä syö? Käytkö koskaan kaupassa?
No en käy. -Mandariineja ja kapselikahvia.
Se on tilanne. Käykö maissipuuro?
Joo, tykkään siitä. -Muuta ei olekaan.
Se on herkullista. -Ja lehtikaalisipsit.
Se on kyllä outoa. Selvä.
Tykkään tuosta maisemasta. -Saisit tiskata välillä.
Selkään sattuu.
Voi juku. Tuosta pitää ottaa kuva. -Eikä muuten pidä.
Onko tämä ensimmäinen kerta, kun näet paljaan hanurin?
Kunpa en näkisi muuta. -Kylläpä hengästyttää.
Paiskit kovasti hommia. -Niin paiskin.
Siitä tulee hyvää. -Otan sen pois.
Et valita, jos se on haaleaa. -Poltat pian jotain. Rumaa jälkeä.
Tiedätkö, paljonko maksaa palkata musta kaveri tuomaan maissipuuroa?
Tuhansia. -Mitä teet kaikilla matoilla?
Kiitos avusta. Haluatko tulla avuksi?
Etkö? -En tykkää tuosta.
Missä on sairaala, jos käy hassusti?
En tiedä. Pitää soittaa hätänumeroon. -Sinä soitat, kun olet valkoinen.
Ei hätää. Vähän luottamusta nyt.
Ei tässä katolta pudota. Älä ole noin dramaattinen.
Voinko auttaa? -Ai nyt auttaisit?
Ryömin munasillani pitkin kämppää, ja nyt autat?
Siksi elämä on kurjaa. Oletko valmis?
Väistä, niin täältä tullaan.
Tyylikkäästi kuin joutsen. Eikö ollut vaikuttavaa?
Tosi upeaa. En ole varmaan koskaan nähnyt mitään vastaavaa.
Koska asut Portlandissa.
Älä hauku Portlandia. Tämä on mahtava paikka.
Pöyhin tyynysi kuin Martha Stewart. Okei.
Onpa hyvää. -Leffantekijä huomaa valehtelijan.
Joo. Katumus iski heti.
Pannaan se syrjään.
Tule.
Puuropusu. -No sehän...
En odottanut, että päädymme tähän. -Mutta tässä ollaan.
Me tuskin tunnemme toisiamme.
Ei se siltä tunnu. -Eikö?
Siirsin töitä sinun takiasi. -Ei olisi tarvinnut, mutta kiitos.
He soittavat, kun tarvitaan.
Olisimmekohan olleet kavereita koulussa?
Olet liian kiltti. -Odotas, kun tutustut minuun.
Olet liian herkkä. -Ai herkkäkin?
Kaverini olivat veemäisiä ämmiä. Me pilkkasimme muita.
Joo... Tuskin olisimme olleet kavereita.
Minä elin eri vaiheita. Oli kapinavaiheitakin.
Miten sinä kapinoit? -Livahdin polttamaan pilveä.
Ei kovin omaperäistä.
Isällä oli kamera. Kävin pitkillä kävelyillä.
Ja kuvasin leffoja.
Ja opiskelit NYU:ssa.
Se on pelottavaa. -Et käynyt Tischiä, mutta pärjäät.
Olet itsevarmempi kuin uskot.
Kiitos?
Ovatko vanhempasi vielä yhdessä? -Ovat.
Grahamin suvussa ei nimittäin erota.
Pitäisikö erota? -He eivät voi sietää toisiaan.
Mutta pysyvät yhdessä. Se on katoavaa kansanperinnettä.
Haluatko sitä?
En tahdo käydä koko ajan ensitreffeillä.
En halua aina kertoa itsestäni samoja asioita uusille ihmisille.
Ei sitä jaksa. -Ei niin.
Tuntuu kyllä siltä, että ihmiset eivät tahdo enää vakiintua.
Valinnanvaraa on liikaa.
Kyllä sillä yhden elämän pysyy kiireisenä.
Elämä on pyyhkäisyjä vasemmalle ja oikealle.
Ihmiset eivät osaa enää olla onnellisia.
Oletko sinä onnellinen?
En tiedä.
Enpä kai.
Miksi et?
Ei voi vain kysyä, miksei joku ole onnellinen.
Sehän on...
Se riippuu monesta tekijästä.
Sano yksi.
Ai yksi vain?
Aluksi. -Aluksi. En usko...
En ole siinä pisteessä, missä tässä iässä pitäisi olla.
Mutta olen, enkä voi kääntyä takaisin.
Liian myöhäistä aloittaa alusta.
Tiedätkö ne kouluprojektit: "Missä olet 5-20 vuoden kuluttua?"
Se on ansa.
Tarkoitus on jossain vaiheessa tajuta olleensa aivan liian innokas.
Miksi edes selitän tätä?
Tiedät, etten arvostele sinua.
Etpä taida.
Olen surullinen usein.
Niin minäkin.
Olet ihanan luova. Ihan totta.
Sinä teet sitä, mitä teet.
En minä tee niin.
Olen kateellinen sinulle.
Olet ihanan suora. Viestit todella tehokkaasti.
Kerrot kaikki tunteesi. Kerrot kaiken, minkä haluat.
Jotkut elävät koko elämänsä tietämättä,-
mitä haluavat sanoa tai mitä tuntevat jostakin.
Montako elokuvaa olet tehnyt?
Kolme. -Pärjäät ihan hyvin.
Mikä tekee sinut onnelliseksi?
Tällaiset päivät. Tuollaisten ihmisten seurassa.
Sinulla on nuorekkaat kasvot,-
mutta sinulla on vanhan miehen kädet.
Kiitos tuosta. Tuo lämmittää sydäntä. -Tiedätkö mikä on outoa?
Me kuolemme joskus. -Jestas, Sydney. Mene pois.
Ihan totta. Etkö ajattele sitä? Minä voisin kuolla tähän paikkaan.
Sydney! Onko pakko puhua tuosta? Älä höpise mitä sattuu.
Oletko ajatellut hautajaisiasi?
En.
Miten tahtoisit kuolla? Äläkä sano nukkuessasi.
Tämä on rehellisyyssänky.
Menisin moottoritien sillalle-
tai jonkun talon 30. -35. kerrokseen.
Yli 35 olisi liioittelua.
Ja hyppäisin. Tekisin sen varhain aamulla.
Aamupäivällä, alkuiltapäivästä... Sellaiseen aikaan kun...
Kiireiseen aikaan, kun ihmiset ovat menossa johonkin. Lähettäisin viestin.
"Tuolla kaverilla... on asiaa."
Ja koko maailma saa nähdä sen.
Olet ajatellut asiaa. -Viime aikoina.
Miksi mietit sitä? -Joskus elämä on raskasta.
Joskus se on liikaa.
Mutta en kyllä...
En tekisi sellaista. Perheeni ei kestäisi sitä.
Maailma jäisi kaipaamaan sinua.
Sinussa on tiettyä viattomuutta. Ihmiset tahtovat huolehtia sinusta.
Vedin kerran läjän pillereitä.
Milloin? -Kauan sitten.
Miksi, Sydney?
Olin tyhmä. Ja elämä on pelottavaa.
En kestänyt sitä.
Minä... En tajua, miksi teit niin.
Haluatko oikeasti tietää? Kundin takia.
Oletko koskaan halunnut ketään niin, ettet ole voinut ajatella muuta?
Yhtenä elämäni tärkeimpänä iltana pystyin vain ajattelemaan yhtä miestä.
Miestä, joka ei edes rakastanut minua.
Ja minä rukoilin. Enkä edes usko Jumalaan.
Ei auttanut.
Tiedäthän?
Suhde ei aina pääty niin, että siitä olisi oppinut jotakin.
Mutta nyt kaikki on hyvin.
Ne tunteet eivät suostuneet katoamaan.
Siinä ei ollut mitään taidetta. Siitä ei saanut mitään irti.
Se oli yhtä ajanhukkaa.
Taitaa olla niin, että osa elämistä on kuoleman toivomista.
En kertonut tätä saadakseni sääliä. -Tiedän.
Puhelin.
Se on kuskilta. Hän löysi puhelimesi.
Joo... Luojan kiitos.
Moneltako lento lähtee?
Kuudelta.
Voinko tarkistaa?
Ai minun puhelimellani? -Joo.
Joo...
Ehdit kyllä hyvin. Hän tulee kohta.
Sinun pitää lähteä pian.
Pitäisi varmaan panna kamat kasaan.
Tai sitten voidaan mennä johonkin.
Mihin? -En minä nyt sitä tiedä.
Mihin tahtoisit? -En tiedä.
En tiedä.
Saanko kysyä yhtä juttua?
Saat. -Kenen kanssa olet tuossa kuvassa?
Se on Matt, aviomieheni.
Niin arvelinkin.
Me asumme erossa! -Milloin menitte naimisiin?
Puolitoista vuotta sitten. Mitä sinä nyt meinaat?
Laavaa! -Mitä?
Siitä ei ehkä tule mitään.
Jos päätit jo, ettei se toimi... -En tiedä. En osaa vastata.
Minä vain... Älä lähde.
Olen vielä...
Kuule. En usko vahinkoihin.
Vahinkoja sattuu koko ajan. Lentokoneille, laivoille, autoille.
Tarkoitan sattumia. Vahinkojahan sattuu.
En usko sattumiin.
Sinun piti tulla minun sänkyyni. Vaikka vain täksi päiväksi.
Mattin ja minun suhde on ollut huono jo kauan.
Olemme kohdelleet toisiamme surkeasti.
Olemme onnettomia.
Kokeilimme avointa suhdetta aikataulujeni takia...
Siitä ei tullut mitään.
Mihin tahtoisit mennä? Halusit mennä johonkin.
Mihin haluat mennä?
Matkalleko?
Unohdin, että puhuimme siitä. -Kerro nyt.
Jos haluat mennä, tulen mukaan.
En edes tiedä... -Jooko?
En tiedä... Mihin sinä haluat mennä? -Voimme mennä Los Angelesiin.
Ihan tosi. Voidaan mennä observatorioon tai vaikka rannalle.
Perustetaan tuotantoyhtiö. -Jaa? Sinähän puhut ihan...
Voimme tehdä leffoja. -Voi siitä jotain tulla.
Olen kirjoittanut. -Samoin.
Mennään sitten! Ihan totta, lähdetään nyt.
Mikä meitä estää? -Eli mennään Losiin?
Ja myydään ideoita kanaville päivät pitkät?
Joo, vaikka. Niille, jotka kuuntelee. -No joo!
Et sitten kuseta minua, koska muuten häivyn enkä tule takaisin.
En minä kuseta. Mennään ihan oikeasti.
Siis... Voi helvetti.
Siinäs näet. -En voi keskeyttää kuvauksia, tai en saa ikinä töitä.
Sinähän meinasit lopettaa.
Meinasit, eli tehdään se. -Joo.
Mennään! Minun pitää perua...
Tehdäänkö me se oikeasti? -Joo. Hoidan meille lennot.
Okei...
Okei, tehdään se myöhemmin.
Okei...
Voi helvetti.
Okei... Mitäs nyt?
Jep. -Saako noin tehdä?
Minä teen. Nyt on niin kova pissahätä.
Minun piti kiivetä huonekaluilla. -Ei ollut pakko.
Jes!
Haluatko jotain oikeaa ruokaa?
Meidän piti oikeasti pysyä sängyssä. -Joo, mutta tilataan tänne.
Okei.
Käykö thairuoka?
Joo, otan pad thain tai punaisen curryn.
Miten sait tehtyä tämän tuoleilla?
Miten sait tehtyä tuon tyynyillä? -Jestas.
Melkein yhtä tyylikäs kuin sinä. -Ei ole helppo loikka.
Se oli kivaa. Pad thai ja punainen curry.
Kunnon treeniä. -Nyt sinuakin hengästyttää. Siitä sait.
Haloo? Joo.
Tilaisin ruokaa kotiin. Pad thain ja punaisen curryn.
Kanalla. Käykö kana? -Ai koska olen musta?
Ja tummaa riisiä. -Oletko liian hyvä valkoiselle?
Osoite on 3405 Southeast Ankeny.
Kortilla. Kiitos.
"Ai koska olen musta?" Oliko pakko? -Oliko pakko ottaa tummaa riisiä?
Tykkään siitä. -Ihan varmasti.
Kuule. -No?
Elokuvasi julkaistiin eilen. -No niinpä.
Tuliko jo arvosteluja? -En lue niitä.
Mikset?
Selvä.
Mitä sinä teet? -Katselen...
Sydney? En halua kuulla. -Okei.
Entä jos saat hyvät arviot? -Jostain syystä luen vain huonoja.
Okei...
Mitä? -Ei mitään.
Et halunnut lukea. -Tuon ilmeen jälkeen haluan.
Selvä.
"Vaikka budjettikin on toki pieni, elokuvallisuutta on vain murunen,-
eikä tauoton dialogi anna kuvallisuudelle juurikaan sijaa."
"Minimalistisuuden ja taidottomuuden raja voi olla häilyvä."
"Elokuvan perusongelma..." -Selvä.
Kiitos. -Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Älä ota sitä henkilökohtaisesti. Eivätkä kaikki varmasti hauku sitä.
Etsin toisen vielä.
No niin, siinä.
No? -Anna olla.
Ei voi olla totta!
Tämän takia en lue näitä.
Jos he...
...tietäisivät, mitä sain kestää tehdäkseni sen.
Silloin he tajuaisivat. -Ei heitä kiinnosta.
Kenestä se kertoo?
Elokuva. Sehän kertoo jostain henkilöstä.
Eikö kerrokin? -Se sai innoituksen monesta.
Mutta ennen kaikkea..?
No joo.
Katsookohan se nainen sen? -Voi juku...
Olisi imartelevaa, jos minusta tehtäisiin leffa.
Olisiko? -Ei se saisi minua rakastumaan...
Olisihan se kiva juttu kertoa kavereille. -Älä viitsi.
Minä kyllä pidin hänestä. Varmaan rakastinkin.
Näin lopun jo ennen alkua...
Ja pilasin kaiken.
Anteeksi vaan... -Tämähän on erikoista.
Aika siistiä. Kyllä sinun pitää vähän yrittää.
Naiset tykkäävät sinnikkyydestä. -Niin minäkin.
Olen herkkä kaveri. Itken paljon. -Kun olet tuollainen akka.
Sinä senkin...
Sinä kuolet yksin ja surkeana.
Ja varmaan jätät jälkeesi 17 kissaa. -Ja minkähän takia?
Koska sinäkin olet työnarkomaani, ja avioliittosi on kuralla.
Et tiedä mitään minun suhteestani.
Anteeksi.
No jaa...
Ei se epätottakaan ole. -Vain rakkaudessa...
Vain rakkaudessa-
me päätämme aktiivisesti tehdä töitä-
täysin päinvastaisesti, kuin mitä arvostelukyky-
ja oma hyvinvointi edellyttäisi.
Se on hullua, enkä tajua sitä.
Sen takia minä kirjoitan rakkaustarinoita.
Toivon, että keksin tavan tajuta tätä kaikkea.
Hän rakastuu leffaasi, jos näkee sen.
Rakastat häntä vielä, vai mitä?
En. En...
En olisi sängyssä kanssasi, jos rakastaisin.
Olen päässyt siitä täysin yli.
Uskotko tosiaan tuohon? -Uskon...
Älä ota paineita.
Saat tulla sänkyyni, vaikka rakastaisit jotain toista.
Voisin rakastaa sinua.
Älä sano noin. -Totta se on.
Äläkä pidä minua hulluna, kun sanon noin.
Ai voisit rakastaa minua vai rakastat jo?
Voi olla, että rakastan jo. Voi olla, että olen aina rakastanut.
Älä puhu rakkaudesta miten sattuu. -Tarkoitan sitä, jos sanon sen.
Ehkä sinusta on kiva sanoa se. Ehkä se tuntuu kivalta.
Mitä sinä keikut siellä?
Venyttelen jalkojani.
Varo päätäsi.
Ei sattunut. -Mitä minä sanoin?
Kuulin, mutten kuunnellut. Nyt selkisi. No niin...
Voisitko rakastaa minua, Sydney?
Siis ihan oikeasti rakastaa?
En tiedä, mitä pitäisi vastata. -Sehän on helppoa.
Sano vain, miltä tuntuu. -Selvä.
Minusta tuntuu, että voisin...
En tiedä.
Minulla ei ole ollut hyviä suhteita. -Ei minullakaan.
Siis Matt on... -Millainen hän on?
Hän on... pitkä. Turhamainen.
Sulkeutunut.
Ja hänellä on aina likaiset kynnet. En tiedä miksi.
Hänellä on suuria unelmia ja paljon töitä.
Hän patoaa asiat sisälleen.
Mutta hän on hyvä mies. -Mitä hän tekee?
Hoitaa asuntolainoja. -Jaahas.
Ei hän tylsä ole. Hän on oikeasti hauska, ja tykkään siitä.
Se on hankala juttu.
Kun on pitkään yhdessä, eikä enää näe...
Minä tahtoisin vahvistaa eron, mutta hän tahtoo yrittää.
Entä sinä?
Me emme puhu. Emme näin intiimisti.
Hänen perheensä tahtoo, että sovimme asiat. Samoin äitini...
Se on vaikeaa. Olen elänyt monta vuotta sen ihmisen kanssa.
No... Minun rajani on suunnilleen vuosi.
Kyllä minä sinua vuoden kestäisin.
Päivää. Tule vain alas.
Selvä. Heippa. Unohdin kokonaan ruoan.
No niin, missä alusvaatteet?
Rikotaanko nyt kolmossääntöä? -Ei.
Okei, koska se ei tule kuuloonkaan. -Tässä.
Kenellä on selänraaputin? -Minulla.
Onko sinulla terveyskengätkin?
Jep. Sisään!
Jessus, odota nyt. -Sisään.
Huhuu? -Saanko minäkin vähän lakanaa? Hitto!
Ota siitä. Sinun piti pukea housut.
Pieni hetki. -Persus vilkkuu.
Selvä. -Sisään.
En saa tulla asuntoon sisään. Firman säännöt.
Voitko heittää ruoan tänne?
Kun se on maksettu. -Täältä tulee!
Eikä.
Joo, kyllä tämä tästä.
Tervehdys.
Valitan... -Kiitos.
On vähän kiusallista.
Pannaanko tippiä? -Joo. 15...
20... 30 prosenttia on...
Joo, 30 prosenttia on hyvä. -Sinun pitää kuitata tämä.
Etkö voi väärentää nimmaria? -Minä tulen sinne.
Selvä, kiitos.
Onko täällä rotta tai käärme karkuteillä?
Ei kun... lattia on laavaa.
Häh? -Ei mitään.
Anna olla. Tule vaan. -Varo!
Se oli vitsi.
Kiva.
Anteeksi kauheasti. -Että näitä päiviä.
Tämä on ollut pitkä päivä. -Kiitos kun olit messissä.
Siinä on kortti. Ja nimi tähän. -Katsos vain.
Heippa vaan, paperikuitit. Pitää kuitata tabletille.
Nykytekniikka on ihmeellistä. -Tulevaisuus on tullut.
Voidaan katsoa leffakin. -Anteeksi kauheasti.
Teknologia on kyllä siistiä.
Kiitos hirveästi tästä. -Pitäkää hauskaa, kun... mitä lie.
Okei. Kiitti kun olit messissä.
Millaisia suhteita sinulla on ollut?
Osa hyviä, osa huonoja.
Rakastitko kaikkia niitä naisia?
Tein sen minkä aina teen, kun vietän toisen ihmisen kanssa aikaa.
Annan aina kaikkeni.
Miksi he olivat erityisiä?
Se että... Olimme samassa tilanteessa.
Tahdoimme olla yhdessä ja löytää sen yhteyden.
En tiedä. Sori. -Mitä?
Etkö vielä kyllästynyt minuun? -En. Tahdon syödä sinut.
Tahdon tehdä hiuksistasi liivin ja juoda veresi-
ja tehdä ihostasi mekon. Moukaroi minua, Darrel.
Nyt tuli kyllä tosi sekavaa settiä.
Okei, selvä juttu.
Moukaroitko koskaan sitä... Mikä hänen nimensä oli?
Mikä sen tytön nimi on? -Sarah.
Joo, tuli moukaroitua.
Siihen kannattaa mennä vähitellen. Sillä ei kannata aloittaa.
Viimeisin kertamme oli sellaista surkeaa känniseksiä.
Sitä sattuu sinulle usein. Oletko kokeillut kimppakivaa?
Olen. -Kaksi miestä vai kaksi naista?
Sekä että. -Kiva.
Entä sinä? -Olen tehnyt kaiken, mihin kolme tai neljä ihmistä taipuu.
Minulla on sträppi laatikossa.
Kolme erikokoista dildoa, jos tahdot testata.
Vaaleaa ja tummempaa liilaa ja isoin on vihreä.
Tärisevää anustappia, kalurenkaita... -Voi hitto!
Makuliukkaria. Ei minun tarvitse enää edes katsoa pornoa.
No, oli miten oli...
Etkö katso enää pornoa? -Ei tarvitse.
Täällä sitä piisaa muutenkin.
Haluan tunnustaa yhden jutun.
Tulin tapaamaan sinua. Siksi tulin ensi-iltaan.
No... En aikonut edes mennä.
Omaan ensi-iltaasi?
Menin vain siitä syystä, että toivoin sinun tulevan sinne.
Minä haaveilin sinusta.
Olen ajatellut sinua ollessani Mattin kanssa.
Taidat tykätä minusta.
Olen todella ihastunut sinuun. Kun olen lähelläsi...
Kaikki kroppani solut heräävät henkiin.
Ne ovat tietoisia sinusta. Kehoni rakastaa kehoasi.
Olen haaveillut siitä, että olisimme yhdessä näin.
Ja minä...
Että tapaisin perheesi ja ystäväsi.
Ostaisimme talon, menisimme naimisiin...
Jäisimme eläkkeelle, miettisimme, kumpi kuolee ensin...
Koko hoito.
Tuntuuko oudolta, että sanon noin? -Ei. Minä tein ihan samaa.
Heti kun alan tykätä jostakusta, alan suunnitella yhteistä elämää.
Tiedätkö? Pitäisiköhän äitisi minusta?
Ai pitäisikö? Hän rakastuisi sinuun.
Voiko rakastaa useampaa yhtä aikaa? -Voi.
Rakastatko sitä naista? -En.
Mistä tiedät?
Millaistahan meillä olisi yhdessä?
Ai oikeasti? Meillähän olisi ihanaa.
Voisimme vihdoin olla yhdessä ja tehdä sitä, mitä rakastamme.
Et ole saanut tilaisuutta tehdä sitä mitä haluat.
Luulen, että jos me olisimme yhdessä,-
minä satuttaisin sinua.
Voi olla. Tai minä satuttaisin sinua.
Niin... Kannan mukanani paljon asioita.
Olen toisinaan kylmä. -Joo, tiedetään.
Minä valehtelen joskus. Mutta en nyt.
Huomaisin, jos valehtelisit.
Tämä on kiva biisi.
Minä rakastan sinua nyt.
Niin minäkin sinua.
Aiotko oikeasti jättää hänet?
Aion.
Kuski tulee puolen tunnin päästä. -Okei, sittenhän...
No niin, tarttet saippuaa.
Ota siitä vaan. -Okei.
Joo, sinne vaan.
Se varmaan piisaa.
Meidän pitää mennä Redondo Beachille. -Miksi?
Tapaamaan Alisaa ja Keviniä.
Tykätäänkö me niistä? -Suorastaan rakastetaan.
Okei, sitten minäkin rakastan.
Meinasin mennä vetämään karaokea.
Alisalle se käy, mutta Kevin pitää juottaa känniin, mikä toki sopii.
Hyvä. Käydään ainakin In and Outissa.
Muistitko pakata kaikki naisten jutut?
Joo, pakkasin ne. -Pyysitkö kyydin lentokentälle?
Joo. -Hyvä juttu.
Ei tartte odottaa enää varttia.
Onko kaikki hyvin? -On.
Hyvä.
Hän tuli nyt. -Tuliko?
Menenkö sinne? -Jos vaan viitsit.
Äkkiä nyt, kulta. Pitää mennä.
Pitää hoitaa liput ja muut. Tehdään huippuleffoja.
Okei, nyt mentiin. -Jep.
Tule nyt. -No tulen.
Terve. Darrel? -Kyllä.
Kiitos.
Latasin sitä vähän. -Kiitoksia hirveästi.
Teillä oli hauskaa eilen. -Otetaan ilo irti, kun voidaan.
Niinpä.
No niin...
Millaista oli?
Minä käskin kyllä alkaa pakata. "Joo, homma hoidossa."
Kyllä se siitä.
Käyn nopeasti katsomassa. -Selvä.
Tulen ihan kohta.
Tule nyt. -En voi lähteä.
No, jäädään tänne. Käyn kertomassa kuskille.
Ei sekään käy.
Olen tosi pahoillani. Luulin oikeasti, että pystyn tähän.
Muutan itärannikolle. Takaisin kotiin.
Sitten kun kuvaukset on paketissa. Me yritämme vielä.
Et ole onnellinen hänen kanssaan.
Et ole onnellinen hänen kanssaan, Sydney.
Et osaa edes puhua hänelle.
Et osaa puhua miehellesi.
Ei... Kuule.
Auto... -Et perunut lentoasi.
En...
Ei hitto. Eivät ystävät tee tällaista.
Ei meistä ystäviä tule, Darrel. Eihän?
Miksi ei?
Koska voisin rakastaa sinua.
Tämä oli paha virhe.
Kun olimme sängyssä, ajattelit naistasi.
Myönnä se.
Ja minä ajattelin miestäni.
Se nainen lähetti sinulle sähköpostia.
Kirjauduit sähköpostiisi puhelimellani.
Hän sanoi, että rakasti elokuvaasi.
Luin vain ensimmäisen lauseen.
Ajattelitko tehdä tästä elokuvan?
Onko kaikki hyvin?
Mennään... Mennään vaan lentoasemalle.
Selvä.
Hei.
Joo, kello on jo paljon, mutta halusin soittaa vielä.
Kuule.
Meidän pitää jutella, kun tulen kotiin.
Meidän pitää olla täysin rehellisiä toisillemme.
Minäkin rakastan sinua Hyvää yötä.
Ikävä sinua.
Suomennos: Kimmo Kröger Ordiovision