Olkaa hyvä ja kuunnelkaa seuraavat turvaohjeet.
Älkää seiskö portailla tai rampeilla ankkuroitumisen aikana.
Lopussa täytyy olla jokin juju. Täytyy tapahtua jotain odottamatonta.
Lopun täytyy olla spontaani. Se ei saa olla harkittu.
Kuka haluaa lukea omansa? Ei, olet lukenut jo neljänä viikkona.
Kuunnellaan jotakuta toista.
Haluatko sinä... - Lisa.
Lisa, haluaisitko lukea runosi? - Toki.
Mitä kirjoitit tällä viikolla?
Lyhyen runon. Haikun. - Ai? En nähnyt, kun työstit sitä.
Kirjoitin sen lautalla.
Lukisitko sen?
"Kukkii puutarha."
"Ruusu, iiris, täälläkö?"
"Krookus betonin."
Tämä on hyvä.
Ryhmässä ei pidetty siitä.
Se toisti jonkun mielestä liikaa itseään.
Niinhän sanotaan aina, oli runo sitten hyvä tai huono.
Opettaja sanoi, että minun pitää kirjoittaa persoonallisemmin.
Ovatko...
Ovatko kukat uima-altaan vieressä?
Jotain sellaista.
Menen leikkaamaan paperia.
Neljä vuodenaikaa
Siirrytään sitten S:ään. Näettekö S:n paperin ylälaidassa?
Huomaatteko, että siinä on myös S:n palanen?
Osaatteko piirtää S:n loppuun?
Hyvä, Derek. Mieti, mitä sihisevää S muistuttaa.
Mitä? - Käärmettä.
Aivan. Ajatelkaa kaikki käärmettä.
Ajatelkaa, miten käärme liikkuu, kun se kiemurtelee maassa.
S. Eikö vain? Hyvä.
Miten täällä sujuu? - Mun käteen sattuu.
Niin, olette piirtäneet jo kauan.
Seuraavan kirjaimen jälkeen laulupiiri. Jaksatteko vielä yhden?
Vielä yksi. Tietääkö joku, mikä seuraava kirjain on?
T! - T tulee aakkosissa S:n jälkeen.
Hyvä. T on korkea kirjain. Se on kuin torni.
Talo. - Aivan, kuten talo. Hyvä.
Hei... Piirtäisitkö kauniin T:n?
Kiitos.
Tehkää sivu loppuun, niin siirrytään sitten laulupiiriin.
Antakaa paperinne Meghanille. Nyt unohdetaan opetusohjelma.
Hei, hou, suo tuo, suo tuo laaksossa on
Ja... - Kaulakorulla.
Oli... - Ranta.
Rantako? Ihanaa!
Ranta kaulakorulla ja kaulakoru...-Jätskillä.
Ja jätski... - Räällä.
Ja räkä... - Kuussa.
Heippa. Heippa, Caitlin. Otithan kollaasin mukaan?
Heippa, Lisa! - Heippa, Lauren.
Anna... Anna... Anna...
Anna on kaunis.
Tarpeeksi kaunis... minulle.
Aurinko osuu-
hänen keltaiseen taloonsa.
Se on melkein kuin merkki Jumalalta.
Mitä tuo oli? - En tiedä.
Oliko tuo runo? Olihan se! Se oli loistava.
Se pitäisi kirjoittaa ylös. Eikö vain?-Hyvä on.
Oho, muistat sen.
Mikä sinun nimesi onkaan? - Becca.
Onko Jackie lopettanut? - On.
Se minua varmaan hämmensi. - Selvä, sitten mentiin.
Becca, tekisitkö palveluksen? Kirjoittaisitko pojan runot ylös?
Totta kai. - Kiitos.
Jimmy, pidin kovasti runostasi.
Okei. - No niin. Heippa!
Luoja!
Hän käyttää ihan liikaa hashtageja.
Tätä on selvästi muokattu. - Joo, tuo on photoshopattu.
Miten päiväsi sujui? - Hyvin.
Isä sanoi, että sinulla oli koe. - Se meni ihan hyvin.
Mitä hän sanoi? - Että hän pitää minusta.
Hänen puhuu ensin Katrinan kanssa. - Katrina on tarrautuja.
Kuka ovella on? - Tuletteko syömään?
Me tilattiin pizzaa!
Ai sinäkin? - Joo.
Etkö edes tervehdi? - Hei.
Saisinko lautasia? Katsoitko asuntolan huoneita netistä?
Valitsitko suosikkisi? - Joo.
"Anna on kaunis. Tarpeeksi kaunis minulle."
"Aurinko osuu hänen keltaiseen taloonsa."
"Se on melkein kuin merkki Jumalalta."
Vau. Tuo on syvällinen.
Kuinka vanha poika on? - Viisi ja puoli. Uskomatonta.
Lainey ja Josh osasivat paljon sanoja siinä iässä, mutta...
Tästä herää hyvin erityinen tunne.
Onko poika uskonnollinen? - Ei taida olla.
Outoa, että noin nuori puhuu Jumalasta. Se on aika häiritsevää.
Miksi sanot noin?
Miksi se on häiritsevää? - En tiedä.
Ehkä häiritsevä on väärä sana. Ehkä se on vain kummallista.
Koko Jumala-juttu. En tiedä.
"Anna on kaunis. Tarpeeksi kaunis minulle."
"Aurinko osuu hänen keltaiseen taloonsa."
"Se on melkein kuin merkki Jumalalta."
Mitä sanotte?
Pidän säkeestä: "Tarpeeksi kaunis minulle."
Se vähättelee puhujaa. Puhuja ei pidä kauneutta tärkeimpänä.
Toisaalta sana "kaunis" toistuu.
Kauneutta siis arvostaa, ja puhuja pitää Annaa kauniina.
Aivan. Runo oli todella hyvä. Todella hyvä.
Osasia on vähän, mutta olet rakentanut niistä monitahoisen runon.
Aivan kuin puhuja olisi nähnyt paljon kauneutta-
mutta tyytyy nyt hyvin vähään.
Keskittykää ensi viikoksi kaikkeen tylsään.
Kaikkeen banaaliin ja arkiseen. Kokeilkaa.
Ehkä siitä kirjoittaminen muuntaa sen joksikin uudeksi.
Paul on huora!
Ampukaa mut kuin horo Grand Theft Autossa!
Jimmy, ei! Noin ei saa sanoa. Muistakaa se kaikki.
Tuo on vahva sana, ja te olette vasta lapsia.
Tuollaisia sanoja ei saa käyttää täällä.
Tiedän, että osaatte puhua kauniimmin.
Olen pahoillani, Jimmy, mutta joudut jäähylle.
Kuule, Jimmy.
Kerro runostasi.
Kuka Anna on?
Onko hän joku, jonka tunnet?
Onko hän äitisi? Onko äitisi nimi Anna?
Mun äiti on kuollut.
Sepä ikävää. En tiennytkään.
Muistatko, kun istutimme nämä? Nämä olivat pikkuruisia siemeniä.
Miltä tämä tuoksuu? Haista.
Tomaatilta. - Aivan.
Tässä on timjamia.
"Sade sanoi tuulelle: 'Työnnä sinä...'
'Minä piiskaan.' - Muistatko sen?
"Ne niin sivalsivat puutarhan penkkiä-
että kukat kumarsivat."
"Ne lojuivat kumossa, mutta ne olivat elossa."
"Tiedän, miltä kukista tuntui."
Olen pahoillani, että jouduit jäähylle. En tee tätä mielelläni.
Tiedän, että osaat käyttää kauniita sanoja.
"Horo" on tylsä sana. Sitä käyttävät tylsät lapset.
Kuule...
Katsellaan vähän päiväkotia.
Leikimme näillä leluilla joka päivä.
Ja tuo auringonkukka... Näen sen joka päivä.
Ja perhonen. Nämä ovat osa jokaista päiväämme.
Jospa yritämme-
nähdä jotain uutta?
Tunnetko mitään?
En.
Hei! Anteeksi. - Ei se mitään.
Meghan, hakisitko Jimmyn kanssa hänen saviveistoksensa ulkoa?
Voisimmeko jutella hetken? - Toki.
Jimmy käyttäytyi tänään oudosti.
Hän oli todella energinen tauolla-
mutta hän oli hyvin hiljainen koko loppupäivän.
Hän on välillä hiljainen. Hän on tosi kummallinen.
Kuinka usein hän keksii runoja?
En tiedä, ehkä kerran viikossa tai parin päivän välein.-Niinkö?
Hän nousee ylös ja kävelee edestakaisin kuin zombi ja mumisee.
Näin sen ensi kertaa maanantaina. - Runot ovat hienoja. Pidän niistä.
Mitä mieltä hänen perheensä on? - Vain minä tiedän runoista.
Isä on paljon töissä. Hän omistaa yökerhon Bayonnessa, Ultra Loungen.
Äiti elää omaa elämäänsä Miamissa. Häntä ei näy.
Vai niin. Jimmy sanoi, että äiti on kuollut.
Ei ole.-Sitä minäkin. Minulle yleensä kerrotaan.
Huoltajuuskiista oli ruma. - Oletteko sinä ja isä läheisiä?
Teemme töitä yhdessä. Tunnen siis hänet.
Olin töissä Ultra Loungessa vuoden. Nyt haluan näyttelijäksi.
Hän tarvitsi lastenhoitajaa, ja se on loistava osa-aikatyö.
Kuule, Jimmyn setä Sanjay käy kylässä ja lukee pojalle runoja.
Hyvä. Hyvä, että häntä tuetaan kotona.
Pidätkö näyttelemisestä? - Pidän.
Onnea sen suhteen. - Kiitos!
Olin unohtaa. Jimmy runoili eilen. Haluatko nähdä?
Kirjoitin sen ylös, kuten pyysit. - Katson mielelläni.
"Härkä seisoi yksinään takapihalla, kovin pimeää."
"Avasin oven ja astuin ulos, tuuli humisi."
"Hän katsoi minua sinisin silmin. Hän hengitti pysyäkseen hengissä."
"En halunnut häntä. Olinhan vain pieni poika."
"Sano kyllä. Sano silti kyllä."
Vau. Pidin tuosta "hengitti pysyäkseen hengissä".
Mitä te muut ajattelitte? - Mietin tehtävänantoa.
Eikö runojen pitänyt koskea jokapäiväisiä asioita?
Runo oli hyvä, mutta se oli surrealistinen.
Älkää tulkitko tehtäviä kirjaimellisesti. Innostukaa niistä.
Tuo olisi ollut kiva tietää etukäteen.-Selvä, pyydän anteeksi.
On mielenkiintoista, että päätit kulkea omaa polkuasi.
Runoilijoiden täytyy välillä olla jääräpäisiä kuin härät.
Pidän runosta, mutta miksi kirjoitit sen pojan näkökulmasta?
En tiedä. - Koska hän voi!
Se siinä onkin mielenkiintoista. Voi katsoa asioita eri näkökulmasta.
Aikamme on loppu, mutta kirjoittakaa toisesta näkökulmasta.
Katsotaan, mitä tapahtuu. Älkääkä yrittäkö miellyttää minua.
No niin, kiitos!
Hei. Miten tunti sujui? - Hyvin.
Paremmin kuin viimeksi.
Ovatko lapset ylhäällä? - Ovat kai.
Hei. - Hei.
Tulitko runokurssilta?-Tulin. Hiuksesi näyttävät kivalta noin.
Missä Josh on? - Tuutoroimassa.
Sepä hyvä.
Onko kurssillasi college-opiskelijoita?
Ei, vain aikuisia. Se on jatko-opiskelukurssi.-Ai.
Eikö sinulla ole läksyjä? - Tein ne jo tauoilla.
Mietin, miten hyvä valokuvaaja olit viime vuonna.
Voisit käydä kävelyllä isäsi vanhan kameran kanssa.
Lataan kuvia Instagramiin. - Filmin kehittäminen on eri juttu.
Niin, kemikaalit haisevat kamalalta. - Selvä.
Huomasin vain, että olet hyvä kuvaaja.
Hei, herra Roy, olen Lisa Spinelli, Jimmyn lastentarhanopettaja.
Haluaisin jutella pojastanne, kun teillä on hetki aikaa.
Jätin teille jo viestin tiistaina. Soittakaa siis, kun ehditte.
Kiitos. Hei.
Ajattele, kun paperilla ei näy enää valkoista.-Ei näy nytkään.
Saapa nähdä. Tehdään sinulle vähän tilaa tähän.
Ole hyvä. - Kiitos.
Tarvitsetko jotain, Aubrey? Mitä?
Osaatteko sekoittaa krominkeltaisen niin kuin van Goghin vehnäpelloissa?
Muistatteko, miten kaunis väri se on?
Onko tämä tulivuori, josta purkautuu laavaa?
Hei, Jimmy...
Jimmy.
Jimmy. Tulisitko mukaani?
Mihin me mennään? - Tulehan.
Miksi me ollaan vessassa? - Haluan jutella kanssasi.
Kuule...
Haluan jutella jostain, mikä on hyvin tärkeää runoilijalle.
Sitä sanotaan "näkökulmaksi". Nyt olemme vessassa.
Ei ole vain yhtä vessaa. - Niitä on monta.
Aivan! On monta vessaa.
Kun on aikuinen, vessa näyttää tältä.
Nyt olet aikuinen Jimmy. Mitä sanot? Katso ympärillesi.
Huomaat varmaan kaikenlaista, mitä et ole huomannut ennen.
Mitä muuta haluat olla? Jättiläinenkö? Käänny ympäri.
Mitä näet sieltä ylhäältä?
Miltä siellä näyttää? - Vessa on ihan pieni.
Onko tämä kivaa? - On.
Mitä muuta? Kissa! Ollaan kissoja lattialla.
Jos pidät mielesi avoimena ja pysyt uteliaana-
voit nähdä maailman, miten haluat.
Voit katsoa maailmaa kuin hyönteinen. Tai pahis.
Ymmärrätkö, mitä tarkoitan? - Saanko mä mennä nukkumaan?
Mietitkö sitä, mitä sanoin? Mietitkö?
Okei.
Jimmy.
Jimmy, vielä yksi asia...
On niin kirkasta, että kukat kumartavat auringolle.
Muistatko leijonan, kovin nopean ja vahvan?
Isäntää ei ole, kun isäntä nukkuu, ja isäntä vain nukkuu.
Tuo oli runo.
Voisitko toistaa sen, että voin kirjoittaa sen ylös?
Meghan, kuulitko runon alun? - En. Vesi juoksi.
Hän taisi laulaa laulua. - Ei, nuo ovat runoja.
Se kertoi leijonasta. - Siinäs näet.
Mitä teemme sinun kanssasi?
Hei! - Becca, meillä on ongelma.
Runot katoavat. Niin kävi äskenkin.
Hän käveli edestakaisin, ja kuulin vain runon lopun.
"Isäntää ei ole, kun isäntä nukkuu-
ja isäntä vain nukkuu."
Tämä on kerrottu jahdatun leijonan näkökulmasta.
Vai niin.-Kuinka usein nämä hetket jäävät huomaamatta?
Vaikea sanoa. Teen parhaani.
Kuka vie hänet illalla sänkyyn? Sinäkö?-Minä yleensä.
Ole tarkkana silloin, sillä paljon uskomatonta runoutta-
on kirjoitettu puoliksi valveilla juuri ennen valojen sammuttamista.
Hei! Olet todella hyvä opettaja. Sinulla on suuri sydän.
Kuules, muruseni, sano aina, kun keksit runon.
Emme halua jäädä niistä paitsi.
Onko sinulla lapsia? - On. He käyvät jo high schoolia.
He ovat onnekkaita. Olet huomaavainen. Mentiin, pupu!
Tehdään yhteistyötä tässä asiassa. - Teen parhaani! Heippa.
Hei. Olen Lisa. Juttelimme äsken puhelimessa.
Sopiiko nyt? - Oikein hyvin.
Opettelimme runoja ulkoa. - Hän keksiikin runoja.
Ai? En tiennytkään. - Siksi halusinkin jutella kanssasi.
Ajattelin, että ymmärrät, miten harvinainen lahja tällainen on.
Olen ollut lastentarhanopettaja 20 vuotta enkä ole nähnyt vastaavaa.
Haluan tukea ja suojella taitoa. - Totta kai.
Taito on haurasta ja harvinaista, ja kulttuurimme murskaa sen.
Pienet lapsetkin ovat riippuvaisia kännyköistä ja tv-sarjoista.
Tämä on materialistinen kulttuuri, joka ei tue taidetta eikä kieltä.
Eikä havainnointia.
Minun lapseni ovat upeita, mutta he eivät lue.
Sitä ajattelee, että ehkä se on vain vaihe-
mutta pelkään, että on kyse jostain suuremmasta.
He eivät ole uteliaita. He eivät pohdi asioita.
Kenelläkään ei ole aikaa runoudelle. - Ehkä olet oikeassa.
Haluaisin jutella pojan isän kanssa. - Isänkö?
Pyytäisin häneltä lupaa valvoa Jimmyn kehittymistä runoilijana.
Hän on hyvin kiireinen, enkä usko, että saisit hänestä mitään irti.
Oletko tavannut häntä?-En. Hän ei vastaa viesteihini.
Ehkä lastenvahti voi auttaa. - Ai Becca?
Näin meidän kesken, minusta Becca on osa ongelmaa.
Hän ei ymmärrä, miten taitava Jimmy on.
Olen pahoillani, mutta minun on palattava töihin.
Selvä. - Juttelen veljeni kanssa pian.
Ehkä jo tällä viikolla. - Se olisi hienoa.
Minun täytyy... Dedis painaa päälle. - Selvä.
Osaatko ulos? - Osaan.
Jimmy, tule leikkipaikalle.
Haluan jutella kanssasi. Tule leikkimään.
Anna heidän nukkua vielä viisi minuuttia.-Okei.
Haluan jutella tärkeästä asiasta.
Kun keksit runon ja se on valmis, tulisitko luokseni?
Vaikka minulla olisi kiire-
tai vaikka olisit vihainen minulle tai luulet, että minä olen vihainen-
ole kiltti ja tule luokseni.
Jos keksit runon kotona, ei haittaa.
Voit soittaa minulle. Sinun ei tarvitse lausua runoa Beccalle.
Soita minulle, niin kirjoitan runosi ylös.
Äläkä anna hänen sanoa sinua pupuksi tai vastaavaksi.
Hän kohtelee sinua kuin vauvaa.
Otin kännykkäsi. Toivottavasti et pahastu.
Lisään siihen numeroni, niin sinulla on se sitten.
En kirjoita rouva Spinelliä. Se on liian pitkä.
Kirjoitan kirjaimen L. Näetkö?
L kuten Lisa.
Se on nimeni.
Etsi vain L, kun haluat soittaa. - Okei.
Huhuu? - Hei!
Mihin olet menossa? - Mulla on harkat.
Eikä ole. Ne olivat eilen. - Meillä on ylimääräiset.
Josh, minne olet menossa? - Minulla on tapaaminen.
Koskeeko se merijalkaväkeä?
Josh, tule tänne!
Emme ymmärrä. Teit kovasti töitä, että pääsisit siihen kouluun.
Olemme ylpeitä sinusta. - Se ei edes ole hyvä koulu.
On typerää asettaa itsensä vaaraan. Ihmiset menettävät raajojaan.
En jaksa enää koulua! Palvelus on paljon tärkeämpää.
Ei, Josh! Lähde vain sotimaan aavikolle öljyn eteen-
mutta ole edes rehellinen itsellesi!
Älä ole huolissasi. Hänelle käy aina lopulta hyvin.-Käykö?
Enpä tiedä.
Olemmeko vihdoin kahden?
Voinko lukita etuoven ja varmistaa-
ettei kukaan palaa enää koskaan tähän taloon?
Mitä nyt?
Haloo? - Rouva Spinelli.
Hei, Jimmy! - Mulla on runo.
Hyvä on. Olen valmis. Sano vain.
Kulta ruostuu, lämpö murtuu ja valo koittaa aamulla.
Poliisit kävelevät kohti ruokasalia.
Kolmannen maailmansodan pauhu kuuluu ulkoa.
Tomu pöllyää, ja Luojan kiitos, häät ovat pian-
ja ääneen lausuttu runo on täällä.
Eilinen runosi oli hieno.
Haluatko kuulla minun runoni? - Okei.
"Lumoa minut, perhonen."
"Pakota siipes auki ja kiinni."
"Työnnä tahdolla minulle vieraalla."
"Vasta-alkaja olen ruohoissasi."
"Myrkkysienet naamioituvat pelastukseksi."
"Puutarha kuhisee keijukaisia."
"Ne sinertävät, valkenevat sitten."
"Näkökentän rajamailla."
Oletko sä kirjoittanut tuon?
Olen.
Unohda, että kuulit sen. En halua pilata taitoasi.
Lainey, mitä oikein teet? - Tämähän on dekriminalisoitu.
Saisinko sen? - Esitätte edistyksellisiä hippejä...
Kuule, polta vain. Ehkä se avartaa näkökantojasi.
Sinulla voisi olla uskomaton mieli.
"Uskomaton mielikö"? Mikä sinun on? - Hoidamme koulun.
Olisitte vähän uteliaampia, eloisampia ja intellektualistisempia!
Olet alkanut käyttäytyä kuin joku YK:n kulttuurilähettiläs!
Palaa collegeen, jos haluat.
Minä saan kiitettäviä helposti, mutta sinä vähät välität siitä.
Sinä raadoit, mutta katso, mihin sillä pääsi.
Hei, mitä hittoa tuo oli? - Ei mitään. Tyttö provosoi.
Menen haukkaamaan raitista ilmaa.
YK:n kulttuurilähettiläs...
Haloo? - Hei, Jimmy!
Rouva Spinelli tässä. Lisa. - Miksi sä soitat mulle?
Ei mitään hätää. Opettaja saa soittaa oppilailleen.
Becca aikoo lukea mulle sadun. - Niin, on nukkumaanmenoaika.
Halusin vain tervehtiä. - Okei.
"Koti salaman muuntama."
"Tasapainoiset alkovit tukahduttavat tämän kyltymättömän planeetan, Maan."
"Ne hyökkäsivät mekaanisin sarvin, koska ne rakastavat sinua."
Hei. - Hei, Lisa! Käy istumaan.
Luin runoa, jonka tietokone kirjoitti. Algoritmi.
Se läpäisi jopa Turingin kokeen. Me kaikkihan olemme koneita.
Onnea sonetin parissa, Justin. Älä anna Watsonin tehdä sitä.
Nähdään lukuillassa torstaina. Heippa.
On hassua omistaa näin paljon kirjoja ja lukea niistä vain murto-osan.
Justin sanoi, että puolet ryhmästä jatkaa ensi lukuvuonna. Entä sinä?
Mielelläni. - Eikö se olisikin hienoa?
Kerro vähän itsestäsi. Mitä teet? - Olen opettaja.
Kiitos, että kutsuit minut. Sähköpostisi imarteli minua.
Älähän nyt. Runosi ovat kehittyneet paljon.
Totta kai sinä tulet.
Mitä opetat? - Olen lastentarhanopettaja.
Pienet lapset ovat herkkiä.
Annat heille jotain, ja sitten se on heillä ikuisesti.
Se on upeaa. - Totta.
Eli torstai-iltana Boweryssa-
järjestetään lukuilta, johon tulee paljon runoilijoita.
On nuoria ja vanhoja, kriitikkoja ja julkaisijoitakin.
Kaikki lukevat kaksi runoa, joten valmistele kaksi lempirunoasi.
Kiitos tästä tilaisuudesta. - Toki.
Loppuillasta tanssitaan. Pidämme juhlat juomineen.
En tiedä, ehkä sinä... varastat kaiken huomion.
Anteeksi, anteeksi! Olen todella pahoillani!
Anteeksi, oletin liikaa. Anteeksi.
Unohda koko juttu.
Saanko lukea sinulle runon? - Toki.
Kirjoitin tämän nopeasti.
Haluaisin kuulla, mitä mieltä olet. - Selvä.
"Lumoa minut, perhonen. Pakota siipes auki ja kiinni."
"Työnnä tahdolla minulle vieraalla. Vasta-alkaja olen ruohoissasi."
"Myrkkysienet naamioituvat pelastukseksi."
"Puutarha kuhisee keijukaisia. Ne sinertävät, valkenevat sitten."
"Näkökentän rajamailla."
Tuo on hyvä. - Onko?
Ei parhaitasi, mutta ihan hyvä.
En huomannut sinua, kun kurssi alkoi.
Teitä on paljon, ja olit hiljainen. Sitten aloit lukea runojasi.
Älä käsitä väärin, mutta runosi olivat aluksi hyvin tavanomaisia.
Vertauskuvat olivat tylsiä.
Se on ihan tavallista, sillä sinähän vasta kokeilet.
Kun luit runon Annasta, ajattelin, että onhan hän runoilija.
Siitä lähtien... En tiedä.
Aloin miettiä, millainen olet.
Onko Anna tyttöystäväsi?
Ei.
Pidätkö naisista? - Satunnaisesti.
Hei, tule.
Onko hänellä kaikki hyvin? - On tietenkin.
Mennään tuonne.
Meidät on kutsuttu torstaiksi paikkaan-
jossa runoilijat lukevat runonsa lavalla yleisön edessä.
Osa on varmaan keskinkertaisia.
Mietin, että haluaisit ehkä lukea muutaman runosi.
Mitä sanot?
Joo, mä haluaisin.
Se olisi hieno tilaisuus.
Mitä jos nousisit seisomaan tässä?
Niin, kuin lavalla.
Voisitko lausua jonkin runosi? Ehkä "Annan"?
Anna on kaunis. Tarpeeksi kaunis minulle.
Tiedätkö, mikä täällä on? Mikä? - Sydän.
Yritä lausua runo siitä. Sydämestäsi.
Anna on kaunis. Tarpeeksi kaunis minulle.
Aurinko osuu hänen keltaiseen taloonsa.
Se on melkein kuin merkki Jumalalta.
Selvä, hyvä.
Torstaina voisit lausua "Annan" ja vaikka "Härän".-Joo.
Harjoittelemme niitä joka päivä. - Okei.
Herra Roy? - Niin?
Eli poikani on fiksu. Olen iloinen siitä.
Kyse on isommasta asiasta. Käsissämme on nuori Mozart.
Hän on lahjakas, herra Roy.
Hän keksii runoja, jotka ovat hänen ikäänsä kypsempiä.
Oletteko jutellut Sanjayn kanssa? - Kenen Sanjayn?
Veljenne, kirjoittajan. - Ai kirjoittajan? En kuukauteen.
Hänen piti soittaa teille. - Miten voin auttaa, Lisa?
Mozartia kannustivat kuninkaat ja kuningattaret.
He hieroivat hänen väsyneitä käsiään ja antoivat karkkia, kun hän soitti.
Jimmyllä ei ole sellaista. Hän tarvitsee tukea.
Ja Becca... Hän on ihan kiva.
Hänellä on kuitenkin huono vaikutus. - Millä tavalla?
Hän kohtelee Jimmyä kuin ketä hyvänsä tyhmää lasta.
Hän puhuu kuin koiranpennulle. Ja hän on usein myöhässä.
Onko niin? - On.
Viime viikolla hän oli tunnin myöhässä koe-esiintymisen takia.
Huomaan, että teillä on kiire. Olette menestyvä mies.
Teillä on vähän aikaa, ja Jimmyn äiti on poissa...
Haluan auttaa poikaani, mutta hänestä ei saa tulla kuin veljestäni.
Tapasitte. Hän tienaa vähän, koska hän halusi olla intellektuelli.
Nyt hän oikolukee lehtiartikkeleita.
Haluan, että Jimmy on fiksu-
mutta on hyvä viettää tavallista elämää ja tienata rahaa.
Beccan pitäisi silti olla ajoissa. Pyydän häntä lähtemään.
Se aiheuttaa kuitenkin ongelman. Kuka huolehtii pojasta?
Minä voin auttaa. Voin vahtia häntä pari tuntia koulun jälkeen.
Siitä olisi suuri apu. Järjestän jonkun hakemaan hänet kuudelta.
Kuulostaa hyvältä.
En tiedä, sanoiko Jimmy mitään, mutta pyysin häntä esiintymään.
Manhattanilla on torstai-iltana runotapahtuma.
Jimmyllä on torstaisin baseball-harjoitukset ystävän kanssa.
Runotapahtuma ei siis onnistu.
Selvä. Tarvitseeko Jimmy kyytiäni baseball-harjoituksiin?
Ei, ystävän isä vie molemmat.
Harmi, että hän jää paitsi runoillasta.
Ei, pienten lasten elämän pitää olla yksinkertaista.
Suljetaan kännykät-
niin voimme keskittyä taiteeseen emmekä mihinkään muuhun.
Hei. - Olen yrittänyt soittaa kolmesti.
Tule, pikkuinen.
Anna on kaunis. Tarpeeksi kaunis minulle.
Aurinko osuu hänen keltaiseen taloonsa.
Se on melkein kuin merkki Jumalalta.
Oikein hyvä, Jimmy. Lausu se illalla juuri noin.
Selvä, kuvitellaan, että olen joku yleisössä.
Kysyn sinulta jotain. Nostan käteni.
Herra Jimmy Roy, kuka Anna on?
Sitten sinun on vastattava. Voit sanoa...
Voit sanoa, että Anna on visertävä lintu.
Tai sitten hän on tyttö lastentarhassa.
Tai sitten hän on Kuu tai tähti tai...
Sano, mitä vain haluat.
Hei, Richard. Voisimmeko jutella? - Toki.
Jimmy ei voinut hyvin tänään, joten on paras jättää baseball väliin.
Onkin parempi, ettei hän juokse. Haluaako Nikhil pojan lääkäriin?
Juttelimme äsken, ja Jimmy voi olla minun kanssani.
Sinulla on kaksi pienokaista, enkä halua, että hän tartuttaa muita.
Selvä, kunhan tämä sopii Nikhilille. - Hän piti ajatuksesta.
Selvä. Nähdään huomenna!
Kenelle luulet puhuvasi? Minun takiani et voi sulkea naamaasi.
Hurrikaanit saavat aina naisen nimen, tuovat Jumalan käsiini.
Katsoin sadetta ja purin huultani, jotta aurinko tulisi esiin.
Saan sinut läähättämään. Saan sinut ylistämään Jumalaa.
Olen antanut, voin ottaa poiskin. Varokin sanomasta ämmäksi.
Haluan nähdä sinun nielevän kielesi. Muru, pidän arkut lämpimänä.
Kun astun sisään, tapetit romahtavat. Tussuni on kuin hurrikaani.
Kun ensi kerralla astun sisään, astun ulos, astun kadulle-
sano vain aamen, sillä olen taivaan vastaus.
Hei. Tässä on Jimmy Roy. Hän lausuu tänään kaksi runoa.
Anna on kaunis. Tarpeeksi kaunis minulle.
Aurinko osuu hänen keltaiseen taloonsa.
Se on melkein kuin merkki Jumalalta.
"Härkä".
Härkä seisoi yksinään takapihalla, kovin pimeää.
Avasin oven ja astuin ulos, tuuli humisi.
Hän katsoi minua sinisin silmin. Hän hengitti pysyäkseen hengissä.
En halunnut häntä. Olinhan vain pieni poika.
Sano kyllä. Sano silti kyllä.
Anteeksi, että kysyn, mutta ovatko nämä teidän runojanne?
Jos ovat, käytättekö häntä jonkinlaisena välikätenä?
Ei, nämä ovat hänen runojaan. Hän kirjoitti ne.
Kysymys nuorelle miehelle. Kuinka pitkään olet kirjoittanut runoja?
Aloitin, kun olin viisi.
Jimmy, mietin, kenestä Annasta sinä kirjoitat?
Anna voi olla kuka vain, jota rakastat.
Minulle hän on lastentarhanopettajani apuri Meghan.
Takki tuntuu kireältä. Mä haluan riisua sen.
Miksi sä olet surullinen?
En ole. Olen vain liikuttunut.
Olen todella ylpeä sinusta. Onnistuit hienosti.
Ne taputtivat mulle.
He pitivät runoistasi.
Jimmy, odottaisitko hetken ulkona?
Odota siinä oven vieressä.
Jimmy?
Hei, Jimmy.
Eikö hän olekin uskomaton?
Sinun on paras lähteä kurssilta, Lisa.
En pidä siitä, että esittelet muiden töitä.
Hyvä on.
Kaikki taiteilijat lainaavat toisiltaan, mutta tämä ei ole sitä.
Omit lapsen runot. - Ikävää, että olet tuota mieltä.
Rikot kurssilaisten luottamuksen. Toimit epäeettisesti.
Kiinnostuin sinusta, Lisa.
Tässä on kyse pojasta. - En tiedä, mitä oikein teet.
Et silti selvästikään ole taiteilija.
Olet vain taiteen arvostaja, diletantti.
Ne ovat eri asioita, eivätkö olekin?
Missä olet ollut?
Lukuilta venyi.
Sujuiko se hyvin? - Joo.
Kai olet ylpeä lapsista, Lisa?
Mitä tarkoitat? Meidänkö lapsistamme?
Josh sanoi yhtenä päivänä...
Vaikutat kuulemma siltä, että olet pettynyt heihin.
En ole. En tietenkään.
Risteävät X:t. Risteävä X.
Jimmy. Lisa tässä. Missä olet? Toivottavasti et ole kipeänä.
En edes tiedä, tarvitsetko hoitoa tänä iltapäivänä.
Voisitko soittaa ja kertoa, mistä on kyse?
No niin, heippa.
Hei, Jimmy!
Herra Roy, odottakaa. Etsin paikan, missä voimme jutella.
Nikhil... Kuuntele! Kuuntele nyt! Kukaan ei väitä sinulle vastaan.
Tein sen hänen kykynsä vuoksi.
Ei se ollut mikään baari. Se oli runoklubi.
Hyvä on... Hyvä on!
Ymmärrän kyllä. Ilta meni minustakin myöhäiseksi.
Siksi oli järkevämpää, että hän oli yötä luonani.
No...
Minusta ylireagoit, mutta toki sinulla on oikeus olla tuota mieltä.
Kyllä, olisi pitänyt pyytää lupaa. Anteeksi.
Meghan... - Onko kaikki hyvin?
Jimmyn isä soitti.
Jimmy lähtee. Hän vaihtaa lastentarhaa.
Sepä ikävää.
No niin, kaikki! On välipalan aika.
Hei. Keitä on kotona? - Olemme kaikki kotona.
Hyvä! Ajattelin, että voisin laittaa ruokaa kaikille.
Ostin kaikenlaista hyvää.
Yök, kulta, olet hikinen.
Onko kaikki hyvin? - On.
Josh?
Okei.
Lainey?
Hei, ajattelin, että voisimme syödä kaikki yhdessä.
Menen lukemaan Kellyn luokse. - Etkö voi mennä ruoan jälkeen?
Olisi mukavaa, jos söisimme kerrankin yhdessä niin kuin tavallinen perhe.
Viime kerrasta on aikaa. - Okei. Mä sanon Joshille.
Voinko lähteä puoli kasilta? - Voit.
Äiti... Anteeksi, että suutuin sinulle.
Olisin voinut valita sanat paremmin. Olin aika ilkeä.
Ei se mitään.
Miten tapaaminen sujui? - Hyvin.
Värväytyminen on hyvä juttu. He maksavat yhden opintovuodenkin.
Selvä.
Eikö sinua haittaa?
Hyvää päivää.
Hei, Jimmy!
Hei. - Hei.
On kuuma. Voisimme mennä uimaan. Osaatko uida?-Joo.
Käännä tuota vasemmalle.
Mulla on ollut ikävä.
Ajamme kohti pohjoista, ja siellä on todella kaunista.
Isoja vuoria, järvi, jossa voit uida.
Oletko uinut ennen järvessä? - En. Vaan uima-altaassa.
Mutta mä tykkään uida.
Kuinka pitkään me voidaan uida?
Niin pitkään kuin haluamme.
Haluatko sinäkin mennä uimaan? Mennään yhdessä.
Noin!
Toivo jotain.
Mulla on runo.
Selvä, mennään rantaan.
Anna, herää ja muista.
Yksinäisyys on paikallaan oloa maailman kanssa.
Tässä on huone, jossa kaikki ovat.
Kuolleet ystäväsi lävitsesi kulkevat kuin tuuli tuulikellon läpi.
Älä pelkää, Anna. Tien pää on vielä kaukana.
Se on jo takanamme.
Voi Jimmy...
Eikö täällä olekin kaunista? Ei yhtään sellaista kuin kotona.
Täällä on kaunista ja surullistakin.
Niin. Surullisuus ei lopu koskaan.
Van Gogh sanoi niin ennen kuolemaansa.
Selvä, mene suihkuun. Olet ihan hiekassa ja liassa.
Mene vain.
Kuule, Jimmy. Eihän vesi ole liian kuumaa?
Minäkin käyn suihkussa.
Jimmy?
Lukitsitko oven, Jimmy? - Joo.
Tahallasiko? - Joo.
Kuule, avaa ovi.
Tiedäthän, että välitän sinusta. Suunnittelin tämän reissun sinulle.
Ole kiltti ja avaa ovi.
Jimmy...
Mennään huomenna taas järvelle ja ostetaan jäätelöä.
Sitten... ajamme rajan yli.
Sinä lausut runojasi, ja minä kirjoitan ne ylös.
Julkaisemme kirjan sinun nimelläsi.
Mieti sitä.
Hei, minut on kaapattu. Voitko auttaa minua?
Jos haluat soittaa poliisille, soita numeroon 911.
Hätäkeskus... - Jimmy...
Tämä maailma pyyhkii sinut tyhjäksi.
Tässä maailmassa ei ole tilaa sinulle eikä sinun kaltaisillesi.
Olet muutaman vuoden kuluttua pelkkä varjo, niin kuin minäkin.
Hitto.
Ei, hän on suihkussa. - Selvä. Missä sinä olet? Tiedätkö?
Paikassa, jossa on paljon puita. - Selvä, voitko kuvailla...
Joo, olen lähellä Kanadaa.
Jimmy, sano niille, että olet Placid Oaks Motelissa, huone 114.
Sano, ettei minulla ole asetta.
Olen Placid Oaks Motelissa, huone 114.
Eikä hänellä ole asetta.
Mitä he sanoivat?
He käskivät odottaa. He tulevat pian.
Jimmy, voisitko avata oven?
Haluaisin pukeutua ennen kuin poliisi tulee.
Saat pian jäätelöä.
Mulla on runo.
Suomennos: Mirka Maukonen BTI Studios