Jeg rotet det til. Hun slapp unna.
Hun burde ha drept meg.
Her. Reis deg. Vi må dra. Reis deg!
Vi må dra.
Sjekk vinduet.
De er her.
Følg meg.
Dekning.
Ta denne.
-Fort! -Hold deg nede.
Kom.
Vi må være veldig stille og holde oss nær gården.
Vi kan ikke gå utenfor.
Nei, Bruno!
Bruno, kom tilbake!
Kom tilbake, det er farlig!
Bruno, kom tilbake!
Bruno, pappa sier at vi ikke får gå forbi korsene.
Bruno, kom tilbake!
Bruno, jeg vil gå tilbake til huset.
Bruno, er det deg?
Hva gjør du?
Kom her, fort deg.
Hva har jeg sagt?
Ikke gå utenfor grensen.
Jeg sa du aldri skulle gå ut i det fri.
Lover du?
Unnskyld, pappa.
Det går bra.
Unnskyld.
Alt i orden her.
-Unnskyld? -Takk, Kath.
Du forårsaket mye skade i går.
Satte oss tilbake minst seks måneder.
Hvordan er det med såret?
Alt i orden.
Det er et vakkert rom, ikke sant?
Vi brukte det til diplomatiske mottakelser i gamle dager,
og nå bruker vi det til verdsatte gjester.
Gave til deg.
Det var Marys idé å dokumentere alle Utrax-fødsler.
Det er det eneste fotografiet jeg har med meg.
Denne lille babyen truet mitt livsverk.
Du vendte dattera mi mot meg.
Din Mary har USB-en, og hun skal gå til pressen.
Ikke vær for sikker.
Dataprogrammereren var ikke fullt så dum som du trodde.
Hva er det?
Det er nedlastingen av all dataen samlet av din kollegas algoritme.
Hvor er Max nå?
Han er død. Hanna skjøt ham.
Vi tar dette med til avisene, pressebyråene. Du må vitne.
Vi skal ta denne greia, Ethan...
FEIL KODE 2463 - INGEN TILGANG
Hva er dette?
-Den kan være kryptert. -Nei. Det er ikke mulig.
-Max viste meg nedlastingen. -På hans maskin.
Identifiserer programmet en annen vert, stenges det.
-Hvordan låser jeg opp? -Du trenger Max' private nøkkel.
Herregud!
Mary forstår nå hvilken maktesløs situasjon hun er i.
Og hun vil komme tilbake, om bare for din sikkerhets skyld.
Men vi blir gjenforent. Én lykkelig familie.
Nå har vi noen løse tråder. Målene dere fingerte dødsfallene til.
Kateřina. Fant henne i Praha.
Vi har ett utestående problem.
Abbas Naziri.
Du liker ham, ikke sant?
Han er en kjekk ung mann.
Dessverre vet han for mye.
Få henne vekk!
Jeg skulle tilby en avtale. Men du rotet det til. Mary vil si det.
Når du går over streken hjemme hos meg, får du straff.
Naziri er sammen med en liten jente.
Antas å være i fjellene nær Wien.
Overvåk all chatting fra hans tidligere plattformer.
Og jeg vil at en drone skal følge alle steder 80 km fra byen. Forstått?
Vi fant Carmichael.
Der.
-Hvor er han? -På en kafé på stasjonen.
Ok. Få noen dit nå. Gjør det stille.
SIKKER MELDING UKJENT, WIEN - ÅPNE
DETTE ER DIN GAMLE VENN. JEG SLAPP UT. JEG ER I BYEN.
DREPTE DU HAM?
JEG VIL SNAKKE
VIDEOSAMTALE GODTA - AVVIS
-Hvor er du? -Togstasjonen. Offentlig maskin.
Evans er i live. Han har Hanna.
Jeg står fast. Jeg har ingenting.
-Vi må møtes. -Hvorfor det?
Jeg har kodene til Utrax-agentene.
Det er en nødkode for å få lærlingene til å avbryte.
Jeg kan hjelpe deg å felle Utrax.
Jeg vet veier inn i bygningen. Jeg har koder.
Du kan få Hanna ut.
-Og til gjengjeld? -150 000 dollar.
Nytt amerikansk pass. Nytt navn.
Greit. Hvor skal vi møtes?
Designsenteret på Wattgasse. Én time.
-Er medisinene til henne? -Nei, bare måltidet.
Medisinene er til noen andre.
Ok.
Tre. Fire. Fem.
Seks. Sju.
Åtte. Ni.
Beklager.
Ble en sen kveld.
Unnskyld, snakker noen engelsk?
Jeg prøver å komme meg til colleget mitt, og er litt bortkommen.
-Denne herren er også amerikaner. -Er det sant?
Jeg lurte på om du kunne hjelpe meg.
Kanskje vi skal i samme retning.
Jeg kjenner ikke byen.
-Hadde håpet du kjente den godt. -Beklager. Jeg er visst på galt tog.
Alt du sa på Engene, alt tøvet.
Sandy, jeg kan forklare.
Jeg drepte en kvinne med barn.
Jeg gjorde det fordi du lærte meg å gjøre det.
Sandy.
Vær så snill.
Målet er sikret. Send et henteteam.
Fikk du det?
-Noen problemer? -Ingen sa noe.
Bra.
Hvorfor kan jeg ikke fortelle noen på ambassaden hva som skjer?
Fordi du ikke vet hvem du kan stole på.
Det er gode mennesker der. Jeg kjenner dem.
Hvem kjenner du?
Gordon Evans flyttet en hel diplomatisk stab
så han kunne ha Pioner i ambassadebygningen.
Tror du han gjorde det alene?
Sjefene dine smiler kanskje og sier at de er på rett side.
Du aner ikke hvem de egentlig er.
Jeg er ikke sulten.
-Hva er dette? -Hun manipulerer.
-Nekter å spise. -Greit. La oss være alene.
Mary vet at USB-en er ubrukelig nå.
Max Kaplan var en bra mann. Han døde for plikten sin.
Så hun famler.
Jeg ville vise deg dette selv.
Gi meg tilgang til Wattgasse 24, 21.
Det er en lasterampe bak.
Hvis du hører skudd, møt meg der.
Ellers bare la bilen gå og vent på meg.
Ok.
Døtre har en slik effekt på en mann.
En sønn sammenligner du med deg selv.
Han er en skuffelse, eller han erstatter deg.
Døtre er annerledes.
Man vil beskytte dem fra all verdens ondskap,
men man vil også sette dem fri. Og hvordan få til begge deler?
Man må bare være glad i dem.
Gi meg kodene.
Penger og pass først.
Får deg inn til Pioner. Tilgang til alle områder.
Kodene du vil ha, er på denne laptopen.
Kanselleringskoden er
der.
Du skriver den inn her.
Denne får alle Utrax-agenter til å bryte.
De vender umiddelbart tilbake til Engene.
-Hvor fikk du maskinen fra? -Tok den da jeg dro.
Jeg vet hva jeg trenger for å overleve.
Og kan de reversere den når de finner det ut?
Det ville vært for sent. Agentene kan ikke nås da.
De vet jeg flyktet, Marissa. Vi må gjøre dette nå.
Lyver du, John?
Nei.
Hva er dette?
Hva faen er dette?
Du beordret dine første eliminasjoner, Mary.
Ti oppdrag vil bli fullført i kveld.
Ti mål eliminert på dine ordrer.
Du er en del av Pioner nå.
Ikke gjør noe dumt.
Det er våpen siktet inn på deg nå fra alle hjørner.
Jeg har Hanna hos meg.
USB-en du har, er ikke verdt noe.
Den eneste som kan dekryptere den, er død.
Gjør det rette.
Slutt å kjempe og slutt deg til meg.
Hanna er trygg så lenge du gjør akkurat som jeg sier.
Hvordan vet jeg hun er det?
Det er Hanna. Jeg er her.
Trenger ikke bekymre deg for meg. Eller bekymre deg i det hele tatt.
Kom igjen.
Marissa, kom igjen.
-Bare gå. -Hva faen snakker du om?
-De har omringet stedet. -Ja. Du har tatt ditt valg.
Nå tar jeg mitt.
Men saken er at de vil ha meg i live.
Men jeg er ikke så sikker med deg.
Hun overgir seg. Ikke skyt. Gi meg våpenet ditt.
Gi meg våpenet, Marissa.
-Gi meg våpenet! -Du har alltid løyet for meg.
Ikke skyt!
Kjør!
Hun overgir seg aldri.
Visst faen gjør hun det.
Og du skal gi meg Naziri!
WARSZAWA I POLEN
NY MELDING - MAMMA GRØNT
Jeg skal til markedet.
Ok, vi ses senere.
Hei.
Hei, Jules.
Du kom ikke i går.
Jeg vet det, beklager.
Babyen var vanskelig.
Dette er min måte å beklage på.
Takk.
Når jobber du? Vi kan åpne den nå.
Ikke før om en time.
Men jeg kan ikke drikke vin og så jobbe i et kjernefysisk anlegg.
De blir litt engstelige da.
Hva med kaffe, da?
Jeg jobbet med doktorgradsavhandlingen.
Studerer du i tillegg til å jobbe?
Aldri hvile å få.
Bruker du melk?
Svart er bra.
Er dette doktorgradsprosjektet?
Ja.
Du vil dessverre ikke forstå det.
Det er et privat språk.
Bare noen få av oss kan snakke det.
Alle universets mysterier inneholdes i disse symbolene.
Hvordan vi begynte
og hvordan vi vil ende.
Hvor lenge har du jobbet med dette?
Tre år, ustanselig.
Tror du virkelig
at du ville kunne utrette noe i verden
med dette?
Alt er mulig hvis vi tillater det.
Nå er alt fryktelig,
så mye ødeleggelse.
All kunnskapen vår fører bare til smerte og død.
Men det trenger ikke være slik.
Jeg tror på framtida.
Gjør ikke du?
Noen ganger hater jeg verden.
Noen ganger
skulle jeg ønske noen bare kom med en tryllestav og forandret den
slik at jeg kunne like den igjen.
Går det bra med deg?
Zofia,
hør på meg.
Du må dra fra denne leiligheten i kveld.
Ikke dra på jobb, dra på landet.
Bytt navn,
gi meg nummeret ditt.
Jeg skal fortelle deg når du er trygg.
Du må gjøre som jeg ber deg om,
vær så snill.
Forstår du meg?
-Hva er dette? -Formannens ordrer.
Gi henne denne og ta henne med til J-fløyen.
De har visst mistet tålmodigheten med deg.
Gi meg armen din.
Herregud. Hvor er Stapleton?
-Hun er i byen. -Steng anlegget.
KAMERA UT AV DRIFT
Tre,
fire,
fem,
seks,
sju,
åtte,
ni.
Han må på sykehus, vi har ikke rett medisinsk pleie.
Ordren er å ha ham her.
Han vil dø uten operasjon.
-Kaplan blir. Er det klart? -Taylor, sikre pasienten.
-Reserveteam på vei. -Steng.
Sikkerhetsbrudd. Steng rommet.
Jeg liker ikke suppa.
Du må spise.
Den er ufyselig. Den smaker bæsj.
Jeg hater å være her. Det er kaldt, og jeg har ingen venner...
Slutt! Nadiya! Reis deg.
Gå på rommet ditt. Det holder nå.
Kanskje dere skal dra hjem.
Til familien hennes.
Jeg er familien hennes.
Og vi har ikke noe hjem.
Abbas, jeg har ikke stilt mange spørsmål.
Og du bør ikke det. Vær så snill.
For din egen del.
Ikke undervurder meg.
Jeg har sett mye i mitt liv.
Jenta mi.
Jeg er lei for det.
Nadiya!
Hvor var du?
Ingen steder.
Gikk du på jordet?
Nei, du sa det var farlig.
Hva er det i veien?
Hva er i veien, pappa?
Faen.
Jeg sa et stygt ord. Beklager.
Pappa?
Mennesker er...
Farlige og ikke til å stole på.
Hvis du ser et?
Oppsøke deg.
Hvis det ikke er tid?
Gjemme meg.
Om jeg ikke kan gjemme meg,
angrip.
Det er synd det skulle bli slik.
Jeg behandlet deg som et dyr fordi du oppførte deg som et.
Du er heldig som er i live.
Disse folkene var ikke det.
Alle døde,
selvmord i Kiev, overdose i Paris,
mislykket ran i Cape Town.
Vi venter bare på én til.
Du kan ikke stoppe dette.
Det er alltid en grunn til at den unge dør.
Og pressen,
de vet ingenting.
Hvor er dattera mi?
Jeg vet at du vet at hun er et sted i byen,
og du må få henne til å overgi seg.
Må jeg fortsatt overbevise deg?
For noen timer siden, i en landsby utenfor Wien,
kom gutten din i skade for å gå ut.
Hva har du gjort med ham?
Jeg skal drepe ham og den lille jenta hans hvis ikke du gjør som jeg sier.
Hvor er Mary?
Du må få henne til å overgi seg.
Nadiya!
Gi meg radioen.
Drapsgruppa er klar.
Nadiya!
Hvor er dattera mi?
Cosmopolitan hotell, rom 100.
-Snakker du sant? -Ja.
-Hvis du lyver, vil han... -Jeg lyver ikke.
Ikke gjør dem noe.
Vær så snill.
Ikke kødd med meg.
Det er fare for infeksjon.
-Du trenger en lege. -Nei,
jeg må dra...
Jeg må
få Hanna ut.
Du kommer ikke inn dit alene.
Jeg må prøve.
Marissa, vær så snill.
Dette er selvmord.
Jeg hadde mulighet til å drepe ham.
Til å drepe mannen som har ansvaret for alt dette.
Jeg klarte det ikke.
Jeg tror jeg kan det nå.
Når jeg har dratt, venter du fem minutter,
så drar du til dette hotellet.
Rom 411.
Vent på meg der.
Hvem er det? Hvem vet at vi er her?
Marissa, det er meg.
Hvor er du?
Jeg kommer til hotellet.
Møt meg på kirkegården vis-a-vis.
Kom du deg ut?
De fant Abbas, og jenta.
Du må overgi deg.
Klar.
Kom igjen.
Målet er synlig.
Snakk med henne, få henne ut bakporten til bilen.
Følger du spillereglene,
blir ingen skadet.
Ok.
De fant Abbas i et droneopptak.
I fjellene.
De dreper ham og dattera hvis ikke vi gjør som de sier.
Hvis vi overgir oss, lar de dattera gå.
Hvis vi kjemper, dreper de begge.
Jeg har mikrofon på meg.
Og lytter han?
Jeg tror det.
Målet i sikte. Jeg går i posisjon.
Det er biler ved alle utganger. Vi er omringet.
Innse det, Marissa. Vi tapte denne.
Det er over.
Gikk du med på dette, å komme og hente meg?
Ja.
Hva gjorde de med deg?
Har ikke noe å si, men jeg kan ikke kjempe mer.
Har han...
Har han gjort deg noe?
Han fikk meg til å se meg selv.
Og hva betyr det?
Erik oppdro meg til å kjempe.
Kjempe og stå imot.
Der er alt jeg kjenner, men jeg skaper bare mer lidelse.
Folk dør på grunn av meg.
Folk med familier, folk med elskere.
Og kjemper jeg denne gangen,
vil en seks år gammel jente som ikke har med dette å gjøre, også dø.
Bare overgi deg.
Det er deg han vil ha, så blir det slutt på alt.
Men da gir vi ham det han alltid har ønsket seg.
Kanskje du kan forandre ham.
Nei.
Du kjenner ikke faren min.
Faren min forandrer seg ikke.
Beklager, men det er over.
La oss gå ut sammen.
Bli med meg.
Stol på meg.
Vær så snill.
MAX ER I LIVE
Bli med oss.
Stol på meg.
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Gry Viola Impelluso