EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
I de siste seks månedene hadde alle tatt vare på meg,
så Thanksgiving var min sjanse til å takke dem...
...ved å lage middag helt selv.
Som selvsagt inkluderer Katie.
Gledelig Thanksgiving, Tom. Middagen blir perfekt.
Han har ikke noe hode, men jeg tror han hørte meg.
-La oss sette i gang, Tom. -Det er rumpa hans.
Jeg tror han hørte meg likevel.
Alt går etter tidsplanen. Middag serveres på slaget fire.
Hei, har du tid på tidsplanen
til å svare på spørsmålet mitt om hvorfor du sa nei til Dylan?
Skal vi se. "Grønne bønner, gresskarpai, stuffing."
Ikke noe "Dylan". Beklager.
Jeg respekterer privatlivet ditt, men Tom trenger svar.
Greit, Tom. Jeg sier dette én gang.
Dylan ba meg med på ballet kun fordi han synes synd på meg.
-Jeg tror ikke... -Privat samtale, Katie.
Hei, folkens.
-Du er tidlig oppe. -Jeg dro for å kjøpe kaffe.
Nok en kaffe i søpla.
Ser ut som nok et nederlag med baristaen som er altfor kul for deg.
Hvem? Hva?
Jeg vet ikke hva du snakker om. Syns du hun er for kul for meg?
Selvsagt ikke!
Men også ja.
Hva skjedde?
Jeg bestilte drikke, og jeg fikk den. Så sa hun: "Neste."
Hun er forferdelig!
Katie, håret ditt har vokst skikkelig.
-Ser bra ut. -Takk!
Jeg blir aldri for kul, bare så du vet det.
Pappa er på vei! Gleder meg. Det er så lenge siden sist.
Lurer på hva han vil tenke om meg. Hva er det jeg sier? Han blir imponert.
-Jeg lager jo Thanksgiving-middag! -Gjør du?
Ja, det gjør jeg. Skrell, skrell, og nå må jeg gå.
Men jeg kommer tilbake for å hjelpe deg å gjøre dette helt alene.
Greit, er vi klare?
Niks. Du sa jeg fikk lage middagen helt selv.
Jeg trodde "meg" betydde "vi".
Jeg vil ikke at du overanstrenger deg.
Akkurat. Ikke fordi du hater at noen andre lager middag på Thanksgiving?
Nei! Nei! Ikke vær tåpelig. Nei. Her.
Takk.
-Mamma, du må slippe. -Jeg vil, men jeg vil bare ikke.
-Jeg gjør noe hyggelig for alle sammen. -Og det er så snilt av deg...
Du er så sterk!
Bare slipp!
Greit!
Greit. Bare så du vet det, når bestemor kommer,
skal hun prøve å fortelle deg hvordan alt skal gjøres.
En gang fikk jeg henne til å tapetsere doen for å holde henne unna kjøkkenet.
-Bestemor og jeg har det ikke sånn. -Bare si fra hvis du trenger noe.
Trenger du noe?
Jeg fikser det.
Greit. Det er faren din. Han dro i butikken for å kjøpe et par ting.
-Pappa? -Ja?
Pappa, du vet at vi bare blir ti?
Nettopp, ti stykker. Og en uke med rester.
Rester skjer ikke av seg selv.
Hvordan kan du ikke vite... Hvordan kan hun ikke vite det?
Jeg tredobler alle oppskrifter. Du vet hvordan faren din er med Thanksgiving.
Thanksgiving!
-Jeg henter resten. -Resten?
Greit. Jeg bare ganger alt med tre og utsetter middagen en halvtime.
-Middagen serveres nå kl. 16.30. -Halv fem?
Jeg er her
Når jeg ikke orker mer Gjør du meg sterkere
Jeg er her
Når jeg ikke orker mer Gjør du alt så mye bedre
Vi gjør det sammen
Jeg er her
Vi gjør det sammen
Livet til pappa er så spennende. I forrige måned var han i Kongo
og reddet elefanter,
nå er han i Mexico og redder skilpadder.
Jeg reddet det hamsteret
fra bak tørketrommelen.
Jeg er en stille helt.
Det har skjedd så mye
de siste to årene.
Telefonsamtalene våre er så korte.
Jeg gleder meg sånn til å ha en ordentlig samtale med ham.
Faren din skal ikke bli så lenge. Ikke legg for mye press på besøket.
Jeg sa det samme til broren din.
Dette blir det beste besøket fra pappa noensinne!
Det har nok ikke sunket inn.
Pappa har alltid med en overraskelse. Tror du det er en slange?
-Sikkert en slange. Det må det være. -Det blir ikke en slange.
Det bør ikke være en slange.
Jeg åpner!
Så kult!
Dukk!
-Hei, folkens! -Pappa!
Vent nå litt.
Beklager, sir, men har du sett sønnen min Jack? En liten fyr, omtrent så stor.
Det er meg! Jeg har vokst!
Stemmen min er mørkere, og jeg
får plass til fire fiskepinner i munnen!
Høres ut som en utfordring.
-Hei, pappa! -Hei, nurket.
-Jøss, du barberte virkelig hodet. -Ja, men det begynner å vokse ut.
Alexa har ikke hår enda, på grunn av cellegiften.
Det er tøft. Du er en veldig god venn.
-Kan jeg ønske meg noe? -Åh, det er ikke en...
Ønsket gikk i oppfyllelse! Jeg har to fantastiske barn!
Vips! Her er vi!
-Hei, Jennifer. Du ser bra ut. -Takk. Du har tapt deg.
Si meg en ting, småen, liker du fortsatt kule gaver?
Dronen, dronen, dronen...
Jeg har nemlig kjøpt...
-...undertøy! -Undertøy?
-Eller vil du heller ha dronen? -Ja!
Ta den med ut. Jeg kommer straks.
Jeg må over til naboen. Cowboys-kampen begynner snart.
De taper hver gang jeg går glipp av første avspark.
De har et godt år takket være deg, altså.
La oss bare si at jeg er en brikke i puslespillet.
Nå, hva har du drevet med, nurket?
Skolen går bra. Jeg prøvespilte til basketlaget. Og jeg spilte Julie!
-Jeg sendte deg linken forrige uke. -Kult!
Jeg har hatt det så travelt. Gleder meg til å sjekke det ut.
Nei, det går bra. Du kan se den på pc-en min.
Akkurat som Shakespeare hadde tenkt.
Gleder meg til å se det. Men du liker vel gaver du også?
-Du husket det! -Lukk øynene dine.
Overraskelse!
-Er det er Barbie-hus? -Ja! Du sa du ønsket deg et.
Ja, men det er en stund siden.
Den har heis...
...og toalett.
Ta det med ro der inne, Ken.
-Takk, pappa. -Bare hyggelig, nurket.
Ingen kaller meg det lenger. Jeg går jo på high school nå.
Du vil alltid være nurket for meg.
Jeg må hjelpe Jack med dronen. Den er ikke nedbetalt. Vil du bli med?
Kanskje senere. Jeg hjelper til med å lage Thanksgiving-middag.
Høres bra ut.
-Kalkunen er smurt inn. -Hvordan går det, skatt?
-Kanskje du skal... -Kjøkkensjef.
Jeg elsker når vi tuller.
Greit.
Nok stoler til alle. Vi blir ti, ikke sant?
Elleve hvis foreldrene dine tar med broren din, Corey.
Han kommer ikke, og han er ikke broren min.
Han er en 50 år gammel papegøye som de tok med til Europa en gang.
Da moren din introduserte meg for besteforeldrene dine,
måtte Corey godkjenne meg, noe som gikk rett hjem.
Det første han sa til meg, var: "Hei, kjekken!"
Det første Corey og jeg har vært enige om.
Jada.
-Jen, vi må flytte sofaen. -La meg hjelpe.
Kan du ta TV-en?
Flott, du er tilbake! Hvordan går det med faren din?
-Han ga meg et Barbie-hus. -Åh, det var...
...merkelig.
Ja. Men vet du hva? Nå gjør vi det her.
Jeg er her for å hjelpe.
Alt går etter planen. Middagen serveres fem.
Fem?
Hun har lovet ting.
Kanskje jeg skal gå inn dit.
-Det er moren din. -Jeg er ikke moren min.
Nei, moren din er utenfor.
Gledelig Thanksgiving!
Åh, der er min søte Lucas. Du blir kjekkere for hver gang jeg ser deg.
Ja, det går i den retningen.
-Mamma, pappa, gledelig Thanksgiving. -Du også.
Jeg er skuffet over at vi ikke fikk ta med Corey.
Jeg har alltid ønsket at du og din bror kom nærmere hverandre en dag.
Vi lever forskjellige liv, og jeg har jobb og familie,
og han er en fugl.
-Og der er Jennifer! -Hei, Loretta, Sam. Cowboys-kamp.
-Ja. Vi vet bedre, Jen. -Vi klemmes i pausen.
-Se, mitt kjære barnebarn! -Hei, bestemor. Hei, bestefar.
Og jeg vet at hvor enn Alexa er, finner man Katie!
Forsiktig med rosmarinen. Ingen vil spise stilker.
-Hei, bestemor Loretta. -Vent. Nei.
Har de fått deg til å lage middagen?
-Du bør da hvile deg. -Synes du det, Loretta?
Lori kan vel ta over.
Du, mamma, vær så snill?
-Jeg kan lage bønnene. -Du, mamma, vær så snill?
Jeg får bare vedlikehold nå, bestemor. Føler meg bra og sterk!
Katie og jeg fikser det her. Alle ut.
-Barbie-hus? -Katie!
Unnskyld!
Tom må inn i ovnen. Kan du gi meg kjelen?
Tom er tung.
-Ser han ikke at jeg ikke er et barn? -Katie!
Jeg har den! Åh, nei, nei, nei!
Greit.
-Nei, har den. Jeg har den. Jeg har den. -Katie!
Greit.
Bare... en rask vask og ny runde med smør og krydder.
Folkens, oppdatering: Middagen serveres halv seks.
-Jeg har så... -Si det til magen min.
Pappa?
Hei. Mente ikke å skremme deg. Jeg er midt i gjemsel.
Du leker fortsatt med Jack.
Jeg håper det, hvis ikke sitter jeg i skapet her som en idiot.
Mens jeg har deg her, kanskje vi kan snakke litt?
Ja.
Så du vet om teaterstykket.
Det var kjempegøy. Litt trøblete i starten.
Teatergjengen overså meg i begynnelsen.
Jeg vet hvordan det føles.
Gjør du?
Noen av mine kolleger overser meg også.
Kanskje det er fordi alle mine kolleger er skilpadder.
Pappa, jeg prøver å ha en ordentlig samtale.
Jeg prøvde å være morsom.
Alt trenger ikke være morsomt.
Ikke med den holdningen, nurket.
-Pappa, jeg skal finne deg! -Det kan ikke skje. Må gjemme meg.
Selvsagt må du det.
Du har alltid vært flink til å gjemme deg.
Her kommer jeg!
Pappa?
Jeg vet hvor du er.
Jeg er så flink til dette!
-Kampen går bra. -Man må plassere boksen riktig.
-Jeg tar den. -Vent!
Ja, den er god! Sånn, værsågod, Loretta.
-Hvordan går det, skatt? -Det går fint, bestemor.
Greit, jeg skal bare sjekke kalkunen.
Tror du ovnen er varm nok?
Den blir kaldere hver gang folk åpner den.
Har moren din vært her? Hun skal alltid blande seg.
Du må fortelle henne at dette er ditt kjøkken.
-Hvordan går det, skatt? -Jeg er dritgod! Jepp.
Helt etter planen for 18.45.
Kvart på syv?
Jeg vet det. Og hun bruker grapefruktkniven til eplene.
Jeg har sultet meg siden tirsdag for å gjøre plass til i dag.
Men det viktigste er at Alexa er glad og sulten.
-Glad og sunn. -Det var det jeg sa.
-Hei, Lucas. -Hei, bestefar.
-Har du jenteproblemer? -Hvordan visste du det?
Det er alltid jenteproblemer. Vil du snakke om det?
Hun jobber på Wired.
Jeg begynner å stamme når jeg prøver å snakke med henne.
I går bestilte jeg en la-la-la-latte.
Minner meg om første gang jeg så bestemoren din.
Vakreste kvinnen jeg hadde sett. Hun skulle inn på en buss.
Gjorde jeg ikke noe, ville jeg aldri se henne igjen.
Hva gjorde du?
Jeg står der som en idiot når dørene lukkes og bussen skal kjøre avgårde.
Så hva annet kunne jeg gjøre?
Jeg kastet meg foran bussen.
-Det er galskap. -Ja, ja, det var det.
Men jeg fikk telefonnummeret til bestemoren din.
Og et par brukne ribbein.
Mitt livs beste øyeblikk. Jeg ville gått til krig for et smil fra henne.
Hva er det som stopper deg?
Mamma lar meg ikke drikke koffein etter klokken to.
-Vi går og kjøper kaffe. -Men klokken er jo 16.15.
Noen ganger må en mann våge litt og ta seg en kaffe etter to, mamma.
Greit, kom igjen.
Åh, nei!
-Problemer med kalkunen? -Nei!
Ingen problemer. Vi er helt etter skjema til...
...klokken syv.
-Jeg har spist én pastill i dag. Én! -Jeg må gå inn dit.
Bare lov at det blir saus. Jeg elsker saus.
Ikke bli sjalu. Jeg kan elske dere begge.
Bestemor.
Skatt, har du forvellet rosenkålen?
Det må jeg faktisk ikke, bestemor.
-Men de må ikke svi seg. -Jeg bare følger oppskriften.
Og jeg følger 50 år på kjøkkenet.
Ser jeg sånn ut?
Herregud!
-Jeg må gå inn dit. -Skal du lage mat?
Nei, jeg skal redde datteren vår.
Nå skal alle gå seg en tur.
Det er en god idé. Jeg blir her med Alexa og hjelper til med maten.
Vet du hva, mamma,
dette er en gyllen mulighet for meg til å FaceTime med Corey.
Er det sant? Du aner ikke hvor glad jeg blir for det!
Han er hos vennen min, Rita.
Takk.
-Alle skal på tur. -Høres ut som en familiegreie.
-Alle skal på tur, Jennifer! -Greit, vi går på tur.
Rita, kan du hente Corey?
Corey, jeg har en overraskelse til deg!
Hei, Corey!
Det er meg... søsteren din.
Hei, Corey.
Hei, kjekken!
Huset er ditt, kjære.
Saus!
Åh, nei! Jeg glemte bønnene!
Greit.
Behold roen.
Hvor har du vært?
Jeg har innsett at jeg har vokst fra faren min.
Katie. Vil du snakke om det?
-Nei. -Bra.
Vent. Nei, ikke bra.
Lei for å høre det med faren din. Du er kul.
-Dumt for han. -Takk.
Snakkes i kveld? Jeg får ikke panikk her.
-Jeg trenger hjelp! -Hva kan jeg gjøre?
Jeg vet ikke. Noe er stekt for mye, noe er stekt for lite,
kalkunen er ikke på langt nær ferdig.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Greit, greit, greit. Nå tar vi et stort kokkepust. Ja.
-Hva er den lyden? -Det er trykkokeren.
Konsentrer deg om stuffingen.
Sikker på at den skal være sånn?
Nei.
Hvorfor trodde jeg at jeg var klar for dette?
Greit. Greit. Greit.
Det er ikke bra. Men gode nyheter - det kan ikke bli noe verre.
Jeg ødela Thanksgiving.
Jeg har en idé.
Skrap.
Der er hun. Er hun ikke fantastisk?
Da, så.
Nå har du sjansen, gutt. Hopp foran den bussen.
-Ja? -Hei.
Kan jeg få to la-la-la-la...
...iskaffe?
Kommer straks.
-Du jobber på Thanksgiving? -Jepp.
Jepp, jepp.
Visste du at det ble drept 45 millioner kalkuner til i dag?
Jeg er veganer.
Jeg også. Bortsett fra hamburgere.
Du vil at hun skal like deg, ikke sant?
Må bare vite at vi er enige her.
-Vi bare drar. -Vi betalte. Jeg vil ha kaffen min.
Sånn, ja. Takk, kjære.
Greit, kan vi gå nå?
Greit.
Bare én ting til.
-Hei! Hvorfor gjorde du det? -Jeg er så...
Se hva jeg gjorde med skjorta. Jeg... Hvordan skal vi få dette...
Oj, du ble skikkelig våt?
Ja, jeg ble det.
Jeg tror du kan fikse resten. Kule joggesko.
Takk. Du, kan jeg kanskje få nummeret ditt?
Ja da.
"Prøv igjen om tre år."
Hun liker meg!
-Takk, besten. -Jeg kan fortsatt noen triks.
Du har noe... overalt.
Ja.
Jeg vet du har hatt det travelt. Har du fått vært med faren din?
Egentlig ikke.
Jeg syns alltid han var så morsom.
Men jeg visste ikke at han bare var det.
Ja.
Han kan være et forvokst barn.
Men han er mer enn det.
Som hva da?
Han er modig og tar sjanser.
-Minner meg om en annen jeg kjenner. -Hvem?
En som barberte hodet for bestevenninnen sin.
Som prøvespilte for et basketlag når hun ikke kunne spille.
Som snek seg ut midt på natten og klatret opp i byskiltet.
Jeg er ute av kontroll.
Og det har du arvet av faren din.
Hold døren litt åpen.
Ikke for ham, men for deg.
Takk, mamma.
Nå skal jeg ta meg en dusj. Jeg har potet i navlen.
Vær rask. Jeg er skrubbsulten.
Lori tok oss med på en to-timers tur.
Føltes som en gisselsituasjon.
Bortsett fra at vi sang, også så vi et rådyr.
...ei rør deg helgen, selv om det er en bønn.
Pappa?
Er det stykket mitt?
Jeg sitter og ser på denne dyktige, fantastiske, vakre unge kvinnen...
...og jeg innser at dette er personen du er nå.
Du hadde rett. Jeg er flink til å gjemme meg.
Hele livet har jeg vært på jakt etter eventyr,
men kanskje jeg også har flyktet.
Du kommer ikke med enda en skilpaddevits nå, vel?
Nei. Nei.
Dette er på ordentlig.
Når jeg hører om alt jeg går glipp av, føler jeg meg fæl som ikke er tilstede,
noe som gjør at jeg er enda mindre tilstede.
Og det er så urettferdig for dere.
-Ja, det er det. -Jeg er lei for det.
Hvis det er greit for deg, vil jeg gjerne jobbe med dette - oss.
Veldig gjerne.
Vet du hva jeg håper?
Jeg håper jeg blir akkurat som deg når jeg blir stor.
Takk, pappa.
I mellomtiden...
...kan du få Barbie-huset mitt.
Maten lukter godt.
-Hvor er potetmosen? -Jack!
Og stuffingen!
-Og rosenkålen. -Og sausen.
Jeg skjønner ikke.
Middagen er servert!
Endelig!
Jeg vil gråte. Men jeg er for svak til å presse ut tårer.
-Ikke ha for høye forhåpninger. -Det blir sikkert kjempebra.
Hva så om det tok litt tid? Alle fikk tid til å prate sammen.
Det ser helt fantastisk ut!
-Vi har ikke tatt av lokket, mamma. -Jeg prøver å skape litt stemning.
Nå skjer det.
Hva i alle dager er det?
Jeg mener, hva i alle dager er det?
Du lagde det, så jeg elsker det.
Åh, se! Jeg ser noe grønt
og... noe rødt.
Hei!
Jeg ser litt kalkun inni der.
Jeg kjenner igjen kalkun.
Ingen må spise dette.
-Jeg har spist mark, jeg spiser alt. -Kult!
I Kalahari-ørkenen måtte jeg drikke min egen urin.
Jeg bytter til rødvin.
Jeg ville virkelig gjøre dette for dere.
For å vise hvor langt jeg har kommet, hvis dere skjønner?
Skatt, at du er frisk, gjør dette til den beste Thanksgiving noensinne.
-Hør, hør. -Ja, det gjør det.
Det gjør vel det.
Hei.
Det er ikke mulig!
Ja!
Jeg kan kjenne hår!
Katie, se! Kan du se hår?
-Herlighet! Jeg ser det! -Jeg har hår!
-Velkommen tilbake, gutter! -La meg se! La meg se!
Vennen! Så vakkert!
-Lex, hvordan skal du ha skillen? -Åh, skatt.
Det er mykt som fersken. Unnskyld, jeg er sulten.
-Jeg er stolt av deg. -Onkel Corey er også kjempeglad!
Corey, er det ikke fantastisk?
-Nå er jeg klar for mat. -Greit.
Sånn.
Det er kjempegodt.
Thanksgiving!
-Mener du det? -Nydelig. Hvilken oppskrift brukte du?
Vi improviserte.
Gikk litt på veggen.
Saus! Den var gjemt inni der!
For hår og saus.
-Hår og saus! -Sånn, ja.
Det var en av de rareste skålene noensinne...
...men oppsummerte dagen ganske godt.
Det ble ikke en perfekt Thanksgiving, men... nettopp derfor ble den perfekt.
Jeg er her
Vi gjør det sammen
Tekst: Lene E. Nystrøm