EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
"Du dolk!
Se här din skida. Rosta där och låt mig dö!"
ROMEO OCH JULIA
-Jättebra! -Tack.
Tack så mycket.
Du har en ostskiva på pannan.
Ja, blommor är ju mer traditionellt, men jag accepterar ost.
Nu hade jag berättat och folk visste att Katie förtjänade rollen,
så för henne var allt bra, medan mitt liv var mer komplicerat.
Kassa presentparaden har börjat.
Jag har fått en sympatifisk. Det här är Ricardo.
Det var bättre när det hände dig.
-Jag älskar guldfiskar. -Varsågod.
Förlåt, Ricardo. Det är inte du, det är jag.
Lystring, elever. Vi påminner om årsboksfotograferingen på fredag.
Fotografering! Det är väl kul?
Och en hälsning till förstaårseleven Alexa Mendoza från oss alla på Kennedy High.
Du ska veta att vi tänker på dig varje dag.
Var stark, Alexa Mendoza.
Var stark.
Kan man sticka ut mer?
Tack.
Nu har jag en dejt till balen.
Jag har dig
När jag börjar tappa mark Gör du mig så stark
Jag har dig
När jag inte står ut Gör du att allt blir bättre
Vi gör det tillsammans
Jag har dig
Vi gör det tillsammans
-Vad är det? -Jag vet inte om jag vill fotas.
Va? Du måste. Det är ju till årsboken.
Ja. Om 50 år kommer alla att peka ut mig för sina barnbarn som "den sjuka tjejen".
Jag vill bli ihågkommen som mig, men ingen ser mig som mig.
Gwenny Thompson kommer.
Ja! Gwenny Thompson hatar mig. Hon kan inte tycka synd om mig.
Hon behandlar mig som vanligt. Kom igen, Gwenny!
Alexa.
Gwenny.
Vad unken luften känns.
Skönt att det är tåga i dig, fina tjejen.
Vad gör hon? Satte du nåt på min rygg?
Jag vet att vi har haft våra duster,
men din heroiska resa förändrar allt.
Nej, inget förändras! Allt är som vanligt.
Vet du vad du är?
En kämpe! Hashtagg HärFörDig.
-Vad fruktansvärt. -Vad fint.
-Hej, älskling. -Stormatch ikväll.
Vi har middagsplaner.
Jag skojar!
Jag vet. "Prata inte med Dave under matchen."
Jag älskar dig, men det är ju slutspel. Minns du hur jag blev ifjol?
Förlåt. Jag övade på att inte prata med dig.
Vad är det där?
Nån var här med en korg med kakor till Alexa.
Jag blir galen av doften.
De är varma.
Men vi öppnar inte förrän Alexa kommer.
Nej.
Verkligen inte.
Men om en kaka bara råkade ramla ur korgen...
Råkade.
-Vad synd. -Olyckligt.
-Ja. -Jag delar, du väljer?
Tack.
Hej, gumman.
Du har fått en present.
Vi tänker på dig medan vi äter.
Kakor? När ska det ta slut?
Ingen gav mig kakor när jag hade cancer.
Vem är den från?
Från Gwenny?
Nej! Hon har tagit sig in i mitt hus!
Är korgen från Gwenny Thompson?
Det sa du inte! Hon kastade ägg på vårt hus ifjol.
Jag förlåter henne.
Jag kastar dem. De är nästan tomma.
Nej, inte alls. Okej, nu ser jag.
Världen är rund, Harry Styles vill gifta sig med mig,
och Gwenny Thompson hatar mig. Sånt ska vi kunna lita på.
Hon har rubbat universums balans.
Jag trodde att Harry Styles ville gifta sig med mig.
Han tycker att du är en bra kompis.
Du kan begrava er fåniga fejd.
Om Gwenny är snäll mot dig kan du försöka vara snäll mot Gwenny.
Nej. Omöjligt.
Det handlar inte om snällheten, utan varför hon är snäll.
"Din heroiska resa förändrar allt." Hon är hemsk!
Okej. Glöm Gwenny.
Vad ska vi ha för kläder på fotona? Ska jag ha min...
Din röda tröja. Tveklöst. Du klär i rött.
Jag känner det själv, men det är alltid skönt att höra det från andra.
Och jag ska vara med på skolfotograferingen.
Bra.
Jag behöver uttrycksfulla kläder.
Skalligt: "jag är sjuk", en scarf: "jag döljer sjukdomen".
Mössa ger samma intryck, men med mer stil.
Ska jag ha mössa?
Vi är nog klara med din look.
Jag får väl ha peruk, då. Det är inte riktigt jag, men nära nog.
Jag är väl en snygg kille?
Jag har aldrig funderat på det, men... jo.
Just det. Men mina skolfoton blir alltid hemska.
Från ettan till tian. Det är inte vackert. Trots att jag är det.
Du kan väl inte bli dålig på...
Varför ler du så?
Det är mitt fotoleende.
Nånstans mellan "vem fes?" och "jag måste fisa".
Jag får inte sumpa fotograferingen igen.
Hjälp mig testa mina nya leenden.
Okej.
Såja.
Jättesnyggt.
Den kommer du att gilla.
Ja, suveränt. Klart.
-Hur blev de? -Jag tog bara selfies.
Och de blev jättebra.
Hörru!
Välkomna till Wrigley Field...
Okej, matchdags!
Kom igen, Nats. Cubs ska få spö!
...och Chicago Cubs.
Hej! Förlåt att jag kommer oanmäld, men vår tv är trasig.
Kan vi få se slutspelet här?
Absolut. Kom in.
Heja Cubs! Ja!
Jag hade glömt hur mycket bättre deras tv är.
Det är som att vara i en tv-affär.
Oj, hemmagjord guacamole! Är det där små krabbkakor?
Lori, jag glömde prata med dig om den där grejen.
Varför sa du att de får stanna?
Får jag prata nu?
-De är våra vänner. -De håller på Cubs!
Ska du säga till en åttaåring att han inte får se basebollmatchen?
Du kanske kan.
Heja, Cubbies!
Jack, vi är gäster här,
och om Dave vill heja på ett sämre lag måste vi respektera det.
Det är 0-1.
Strike? Är du blind?
Har ni lämnat in tv:n eller...
Dave.
Det här är trevligt.
Imorse frågade vaktmästaren om korridorerna var varma nog
och sen gav han mig en upphittad tröja.
Den var fin, så jag behöll den, men ändå...
Tråkigt. Men å andra sidan, nu när folk vet varför jag rakade huvudet,
så är jag en riktig hjälte.
Alexa.
Gwenny. Hur kan du gå så ljudlöst med dina klor?
LOL! Jag har nåt till dig.
-Jag hoppas att det är ormar. -Du är så rolig!
Jag vet att det är tungt att inte kunna spela basket,
så jag lät göra den till dig.
Vi vill att du kommer ihåg...
...att du alltid är våra hjärtans point guard.
-Vad fint. -Fint? Det är en sympatitröja!
Du och jag är fiender, så gör oss båda en tjänst.
Sluta låtsas, och bli ditt vanliga, hemska jag.
Stackare. Min närvaro orsakar stress, så jag ska gå. Mycket nöje med tröjan.
Glöm det! Den är puckad och jag hatar den!
Vad är den gjord av?
Jag vill att nånting i skolan ska vara normalt,
och det ska vara Gwenny.
-Gissa vad jag ska återinföra? -Benvärmare?
-Sprattkriget. -Nej, inte sprattkriget.
Jo, jag gör Gwenny en tjänst. Hon vill inte vara snäll mot mig.
Måste vi komma på en massa spratt nu?
"Komma på"?
Okej. "Lucasspratt", "Mammaspratt", och här har vi "Gwenny".
Vänta. Såg jag mitt namn där?
Det är... en annan Katie.
...och infieldslaget gör att avgörande rundan får vänta...
Men vi har två outs i slutet av nionde.
5-1, Nationals leder med fyra. Evers är löpare på andra basen.
Vår gäst vill ha mer juice.
På matcher serveras inget efter sjunde inningen.
Mamma, kolla in mitt nya leende. Jag kallar det "Oktobersoft".
-Inte ditt bästa. -Snygg grimas. Vem har fisit?
Jag förstår inte. Du är ju så stilig.
Jag vet. Men vad jag än gör ser jag ut som nåt skogsdjur.
Du får fortsätta jobba på det.
I livet behöver man ett speciellt leende för alla tillfällen.
Det här är mitt julleende.
Mitt berg-och-dalbaneleende.
Såja, Jack! Hur smakar det?
Och mitt "din pappa bråkar med en åttaåring"-leende.
De har fullt på baserna.
En snabb boll, det går högt. Kommer den att...
-Kom igen! -Nej!
-Rensade baser! -Ja!
Lika inför sista!
Evers satte den, Steinfeld också, och här kommer Chance.
Och vips blev det 5-4!
Jack...
Jack! Vi har pratat om det här.
Vi är inbjudna gäster hos Dave.
-Visa lite uppskattning. -Tack.
Det var så lite. Hummusen är slut.
Jag tar en minitaco istället.
Bollen går ut till höger...
-Ta den! -Det går inte.
-Nej! -Ja!
Där satt den, baby!
Nats vinner! Hur känns det, lilleman?
Det svider! Det...
Eftersom Nationals vann.
Han håller på Cubs, så...
Det är bara på skoj, eller hur?
Det kommer en femte match.
Du är en vuxen karl. Du borde skämmas.
Vi ses imorgon. Jack, öppna dörren.
Jag känner henne bättre än hon känner sig själv.
Den riktiga Gwenny är där nånstans. Vi måste dra ut henne.
JOG-A-THON SPRING FÖR SKOJS SKULL, SAMLA IN PENGAR
För ett år sen hade pruttkudden fått Gwenny på hämndhumör.
Vi måste ta i.
Gör du allt bara för att Gwenny ska vara elak mot dig?
Guldfiskar och presentnallar är en sak,
men snällhet från Gwenny Thompson är fel. Det är bara fel.
Min värld är upp och ner och jag måste få rätsida på den igen.
Okej.
Du verkar ha pejl på läget.
Indragen igen.
Tänk om mrs Calhoun får veta att du tog Murray från labbet?
Ger man en fågelspindel ett namn har man fäst sig.
Kan du Gwennys låskombination?
Du är en läskig kvinna.
Tack.
Gwenny kommer att döda dig.
Jag vet! Och då kommer allt att kännas normalt igen.
Nu är det dags!
-Hej, Cameron. -Hej, Gwenny.
Du, rör dig inte.
Okej. Du vill visst fortsätta prata.
Föreställ dig den största spindel du har sett.
Och tänk dig den på din axel. För så är det.
Duktig pojke. Vem är en duktig pojke?
Det var sjukt.
Jag måste gå.
La du en spindel i mitt skåp?
-Ja. Vad tänker du göra åt det? -Jag ska...
...tänka på att du har så mycket att hantera just nu.
Jag är med i "Team Alexa".
Det är lönlöst.
Gwenny blir inte arg längre, och alla tycker synd om mig.
Nej då.
Inte? Titta på mitt skåp.
-Det får nog bli mitt årsboksfoto. -Kom igen. Vi testar ett spratt till.
Glöm det.
Alexa.
Snälla Gwenny, kan du hämnas på Alexa?
Det är klart jag vill. Men jag kan inte vara elak mot en cancersjuk.
Vad skulle folk tro om mig?
Om det är till nån hjälp är det inte många som gillar dig.
Kom igen, Gwenny.
Du måste göra nåt hemskt och lågt. Du kommer att må bättre.
Jag vet.
Nej.
Jag ska gå hem och ånga min klänning inför fotograferingen imorgon.
Ånga gör mig lugn.
Jag kan inte styra världen, men har makt över vecken.
Nu vet jag hur vi får tillbaka den gamla Gwenny, Murray.
Murray?
Vart stack han? Han kan inte ha hunnit så långt.
Murray?
Murray, kompis?
Murray?
Den går mot shortstopspelaren...
-Jack. -Dave.
Det var en olycklig utveckling.
-Jag har löst problemet med fotot. -Vad bra!
Jag ska inte fotas. Jag hittar inte rätt leende.
Det är synd att framtiden inte får veta...
...hur det här såg ut.
Nej, du får inte ge upp. Vi ska öva nu.
Ge mig ditt finaste leende.
Gubben, du försöker ju inte ens.
Vill du verkligen se ut så i årsboken?
Ja!
Där har vi det.
Den looken säger: "Jag har nåt i tankarna."
Och vad är det?
Ingen aning.
-Erikson kastar... -Kom igen!
Den går ut. Nummer två, på infieldgräset.
Har du kul?
Ska vi höja spänningen och satsa en glasstrut?
En glasstrut?
Mes!
-Jaså, Cubsfan? Vad föreslår du? -Jag slår inte vad. Längre.
Jag vet. Förloraren får måla ansiktet i vinnarlagets färger imorgon.
Och gå runt så hela dagen.
Du passar i rött och vitt.
Nu kommer den avgörande bollen.
-Jag kan inte titta! -Kom igen!
-Han får till en rejäl line drive! -Kom igen!
Ute!
Fantastiskt fångat över axeln av Dwayne Woodard! Otroligt!
-Cubs vinner serien. -Ska ni inte fira?
Nej. Du har varit en fantastisk värd.
Kom, Jack. Vi ska vara ödmjuka vinnare.
-Tack ska ni ha. -Nej, Dave. Tack ska du ha.
Cubbies vann!
Cubs!
Vi gjorde det!
Gwenny är nära ett sammanbrott. Ett spratt till räcker.
-Jag vill att du håller utkik. -Vad är det för spratt?
Jag...
...ska förstöra...
...Gwennys fotoklänning.
Så!
-Var det allt? -Nu kan hon inte knyta ihop kragen!
Pang!
Sen hänger jag tillbaka den tillsammans med en fejkad lapp från Alexa.
Allt blir som vanligt, Alexa blir glad.
Det behövs ingen som håller utkik. Du behövs knappt.
Det här är ett suveränt spratt,
och det kommer att omtalas där folk talar om spratt.
Okej, fram med lappen... Nej!
Nej!
Ge hit!
Ja.
Åh, nej!
Nej!
Nej! Spratt är ju hemska. Varför håller folk på med dem?
Jag... förstår... mig inte på henne!
Nu får det räcka!
Jäklas inte med Gwyneth Ernestine Thompson!
Vad har hänt?
Tja...
Jag har bra och dåliga nyheter.
Bra är att Gwenny hatar dig igen.
-Allvarligt? Det är ju grymt. -Ja.
Ha det i åtanke när du hör de dåliga nyheterna.
Så här mycket hatar hon dig.
Herregud! Jag ska ju fotograferas nästa lektion!
Jag kan sinka fotografen. Jag säger att det brinner.
Jag ordnar en riktig brand!
Lugna dig.
Jag ringer mamma. Hon kanske kan fixa en ny peruk.
BRANDLARM
Katie!
FOTOGRAFERING IDAG KAFETERIAN, 8:00-15:30
Jag hoppas att mamma hinner. Fem minuter kvar.
-Tänk att jag gjorde så mot dig. -Skojar du?
Du gjorde Gwenny normal igen, med ett spratt. Du hatar spratt.
Och du gjorde det för min skull. Du är fantastisk.
Och lite läskig.
Tack.
Kom igen, mamma.
Ur vägen! Het peruk på ingång!
-Dörren! -Jag tar den!
-Du hann! -Ja. Vad har hänt?
Vad har hänt med pappa?
Jack är dum.
Tack ska ni ha.
Okej.
-En till som gillar Cubs... -Det gör jag inte. Jag hatar Cubs!
Sluta stirra!
-Okej. -Jag måste åka hem med honom.
Jag kämpade för att vara snäll.
-Men du gav dig inte. -Du var inte äkta.
Ditt falska jag är värre än ditt riktiga.
Men grattis, då. Sjukdomen har inte förändrat dig alls.
Du är precis som du alltid har varit.
Tack.
Ingen orsak.
-Du är skyldig mig en klänning. -Du är skyldig mig en peruk.
Alexa Mendoza, din tur.
Okej. Redo?
Jag räknar. Ett, två...
Förresten, ge mig en sekund.
Man kan inte känna sig normal när ingen behandlar en normalt.
Jag var en tjej med cancer, men jag var ändå mig själv.
Båda sakerna var äkta.
Och så här såg jag ut.
Jag glömde nästan. Det var inte ens årets mest minnesvärda foto.
Jag har dig
Vi gör det tillsammans
Undertexter: Henrik Persson