TWA Præsentere Bergman Island
Åh gud!
Turbulens.
Det er sidste gang, jeg flyver.
Hvis vi dør, bliver June forældreløs.
Hun klarer sig.
Det skal nok gå.
Mine damer og herrer, vi lander om cirka ti minutter.
Spænd venligst sikkerhedsbæltet.
Fårö, Dämba. D-A-M-B-A.
- Husnummer? - 2078.
Start.
Du vil være fremme om 1 time og 48 minutter.
Om 200 meter-
-drej til venstre på Skarphällsgatan-
-og til højre på Tjelvarvägen.
Om 100 meter, drej til venstre på Skarphällsgatan.
Nej, jeg tilføjede ikke nye locations. Kasinoet var med fra starten.
Der var to locations, som jeg reducerede til én.
Så hvis det her...
Hvis problemet er, at der mangler psykologiske detaljer-
-så finder vi bare nogen, og de sætter det ind igen.
De vil udskyde optagelserne en måned. Det giver os tid.
Så vil halvdelen af skuespillerne springe fra. Det ved de godt, ikke?
Om 100 meter: Hold til højre på Fårövägen.
Hold til højre.
Jeg kommer.
Hey.
Jeg glemte vist mine solbriller i lufthavnen.
Tak.
Om 100 meter er du fremme ved målet.
Det må være hende.
- I fór ikke vild? - Gps'en reddede os.
Godt. Ingen her ville have hjulpet jer.
Der er en hemmelig pagt mellem folk på Fårö og Bergman.
- Godt at vide. - Åse.
- Tony. - Dav.
- Åse. - Chris.
Jeg passer husene.
- Det er smukt. - Pragtfuldt.
I det huset er Bergmans private biograf-
-hvor man kan se 35 millimeterfilm under Bergman-ugen.
I må gerne låne cyklerne.
Fint.
Hvis I vil til Lauter for at besøge Bergmans hjem-
-er I fremme på ti minutter på cykel.
Fantastisk.
Dette er stuen.
Dette fjernsyn er tudsegammelt, men det fungerer.
Dette var Käbi Lareteis klaver. Hans fjerde kone.
Hun var en glimrende pianist.
Dette er det perfekte arbejdssted.
Ja.
Det er et ganske enkelt hus. Let at bo i.
Soveværelserne er ovenpå.
Det store var med i Scener fra et ægteskab.
Filmen, som fik millioner til at skilles.
Hvad angår affaldet...
I Sverige går vi meget op i genbrug.
- Hej. - Hej.
Jeg kan gå et andet sted hen, hvis du ønsker det.
Chris?
Chris!
Tony! Herovre, i møllen!
- Hej. - Hej.
Jeg vil arbejde her.
Vi kan vinke til hinanden.
Synes du ikke, det er for fint? For...
Hvad?
For smukt.
Det er så roligt og perfekt.
- Det føles trykkende. - Nej, det er afslappende.
Ja, men når jeg skriver her, vil jeg føle mig som en taber.
Jeg er bange for at sidde ved skrivebordet.
Så skriv udenfor.
Mange kommer her for at arbejde.
Studenter, forfattere og designere.
- Ingen forventer Persona. - Gudskelov.
Vi skal altså sove i sengen, hvor de filmede Scener fra et ægteskab.
"Filmen, som fik millioner til at skilles."
Det ved jeg.
- Vi kan måske sove i det andet værelse. - I hver vores seng?
Nyd din dukkert!
Tony.
- Godt at se dig. - I lige måde.
- Dette er Chris. - Hej.
Dette er Hedda, som leder Bergmanfonden.
Godt at møde jer.
- Berit står for Bergman-ugen. - Endelig, efter alle vores mails.
Han sagde, det var nemmere at opdele penge end huse.
- Ni børn. - Ni!
Med seks kvinder.
Generede det ham ikke, at alt ville blive solgt til fremmede?
- Han var ikke sentimental. - Han levede i nuet.
Troede han på Gud?
Det var nok kompliceret, men diskuterede han det?
Han sagde, at døden bare er som et lys, der slukkes.
Det ændrede sig efter Ingrids død.
Bergman troede på spøgelser mere end noget andet.
Når man bor alene på en ø...
Han mærkede Ingrids tilstedeværelse i huset. Han sagde, hun var der.
Det var han overbevist om.
- Jeg har et bord til jer derinde nu. -Tak.
Det er lige ved baren.
Hvordan var hans forhold til børnene?
Han så dem kun lidt, da de var små.
Han var mildest talt ingen familiefar.
I årevis vidste den ene datter ikke, at han var hendes far.
Sid ned.
Så var der en stor genforening til hans 60-års-fødselsdag.
Ingrid fik ham til at invitere alle.
Ingrid var opsat på at genskabe Bergmans forhold til familien.
Så...
Er det umuligt at skabe store værker og samtidig opfostre en familie?
Så mange værker?
Da Bergman var 42 år, havde han instrueret 25 film-
-drevet teater og opført mange skuespil.
Hvordan skulle han klare det, hvis han også skiftede bleer?
Hvad synes du om det?
Praktisk talt-
-virker det krævende at opfostre ni børn og instruere 50 film.
Mødrene opfostrede alle ni børn, og han gjorde ikke en disse.
- Hvad siger du til det? - Skal jeg have det skidt?
Nej. Jeg spørger, fordi du synes godt om ham.
Det gør du også.
En kvinde kunne ikke have gjort det samme.
Jeg kunne godt tænke mig at få ni børn med fem forskellige mænd!
Hyggeligt.
Men jeg kan godt lide sammenhæng.
Jeg hader, når kunstnere, jeg beundrer, opfører sig skidt.
Der har du svaret, Chris.
Bergman var lige så grusom i kunsten, som han var i livet.
Jaså.
Men stadig...
Den umiddelbare tvetydighed i deres forhold.
Hun fortæller dem om kjolen, hun vil gå i.
Hvid, eller egentlig råhvid.
Jeg smutter.
- Hvorhen? - Der er et panel.
- Vil du med? - Nej.
- Vil du se Bergman-centret? - I morgen.
Okay. Godt.
Held og lykke!
BLÆK
VERTIGO - HUN FORSVINDER
HVEM ER DU?
DIG ELLER MIG?
Mor?
Du må altså godt...
Jeg vil have, du ringer og siger, hvordan June har det.
Tak. Farvel.
- Hej. - Hej.
- Hvordan gik det? - Godt.
Folk var flinke. Det var fedt at se Stilheden der.
Jeg talte for meget.
- Vil du have te? - Ja tak.
Jeg savner June.
- Jeg fik en video fra din mor. - Det gjorde jeg ikke.
Det er, fordi jeg er en favorit.
Her.
Fra marionetternes liv er tung.
Ja, men den er tysk. Jeg vil se en svensk en. En sommerfilm.
- Ikke Sommeren med Monika. - Jo.
Jeg har set den for tit. Efter prøven?
- Fanny og Alexander? - Den kan jeg udenad.
- Det syvende segl. - Nej, den kan jeg ikke døje.
Det er hans mest kendte, og jeg har ikke set den!
Ulvetimen.
Nej, der får et barn knust hovedet mod en sten.
Hvis ikke vi ser Det syvende segl, skal vi se en hyggelig en.
Det findes ikke.
Så downloader vi en film. Du ville se Everest.
- Jomfrukilden! - Nu ved jeg det. Sarabande.
- Ja. - Den har jeg ikke.
Pis.
Men jeg har en 35-millimeterfilm, som skal tilbage til Stockholm i morgen.
- Hvilken? - Hvisken og råb.
Du ville se en hyggelig Bergman-film.
I må sidde hvor som helst, bortset fra det sæde.
Det skal være tomt, for det er Bergmans.
- Okay? - Tak.
HVISKEN OG RÅB
Tilgiv mig. Jeg snakker bare, forstår du nok.
Nej, det er heller ikke sandt.
Se på mig, Maria!
Det er som en skrækfilm uden katarsis.
Hvad mener du?
Når du har set en skrækfilm, føler du dig som regel beroliget-
-for du ved, at det, du så, ikke kan overgå dig.
Sådan er Hvisken og råb ikke.
Ensomheden, pinslen, dødsangsten.
- Det er virkeligheden. - Nej.
Det er en drøm. Eller snarere et mareridt.
Jeg håber, hans liv var sjovere end hans film.
Samme her.
Hvorfor er hans karakterer altid så frygtelige?
Hvorfor skildrer han ikke ømhed eller munterhed?
Det er der i Fanny og Alexander.
- Ja, men den kom sent. - Det er godt.
Han var ikke interesseret i munterhed.
Han ville udforske det dystre. Det syntes han om.
Hvorfor udforskede han aldrig...
- Glæde? - Ja.
Se stedet her.
Hans huse, øen, det smukke landskab...
Alt er mindre barskt end i hans film.
- Prøv at komme i januar. - Nej tak.
Hvad er der?
Film kan være så triste.
Barske og voldelige.
Men de gør en godt.
- Ikke hans? -Nej. De sårer mig kun.
Hvorfor ser du dem så?
Jeg elsker dem.
Men jeg ved ikke hvorfor.
Gina!
Er her nogen?
Jeg beder jer!
Jeg er i fare!
Er der nogen?
Gina!
- Snart slut. - Hvordan går det?
- Ser du aldrig dine egne film? - Nej, jeg hader det.
Bergman sagde, at hans helvede ville være at se sine egne film igen og igen.
Enig.
Rulleteksten er begyndt. Vi kan gå ind.
Tag godt imod Anthony Sanders.
Hele livet følte jeg, at jeg gik på en line.
Jeg balancerede-
-og hvis jeg faldt ned, så ville jeg bare forsvinde.
Som filmskaber har jeg kun følt mig...
tryg, går jeg ud fra, og godt til mode-
-hvis hovedpersonen i historien, jeg fortalte, var en kvinde.
Kvinderne holder dig i kontakt med virkeligheden-
-men trækker dig samtidig ind i fiktionen.
- De driver handlingen i dine film. - Kvinderne, ja.
- Vi ses. - Farvel.
- Hej. Må jeg købe disse? - Ja.
800 kroner, tak.
Den er låst.
Derovre.
- Du skal gå rundt om. - Tak.
- Hvordan ser alt ud gennem Bibis briller? - Meget bedre.
- Hampus. - Chris.
- Bor du på ejendommen? - Ja, med en ven, Anthony Sanders.
- Og dig? - Det samme.
Jeg arbejder på min eksamenskortfilm.
Men jeg kender Fårö. Mine bedsteforældre er herfra.
Jeg skulle blive til midten af august-
-men jeg rejser i morgen for at besøge bedstefar.
Han er døende.
- Det gør mig ondt. - Han er gammel.
Jeg vil se Bergmans grav. Ved du, hvor den er?
Ja. Kom.
Jeg så din sidste film i Göteborg med min kæreste.
Udover os var salen tom.
Vi skændtes bagefter, fordi jeg kunne lide den, og hun hadede den.
Så slog vi op.
- På grund af filmen? - Nej da.
Bergman instruerede sin død.
Han bestemte alt på forhånd. Stedet, kistens træ, tøjet.
Hedda fra fonden sagde, at efter hans kone gik bort-
-begyndte han at tro på det hinsides.
Han var præstesøn.
Trosspørgsmålet fulgte ham altid.
"Åh Gud, hvorfor har du forladt mig?"
Men nu er svenskerne ligeglade.
Pis!
- Jeg skal på Bergman-safarien. - Bare spring den over.
Tony ville ikke med alene.
Jeg kan vise dig Bergman-stederne.
Jeg kan også vise dig steder, du ikke får at se på safarien.
- Den var fantastisk. - Tak.
- Må jeg få en autograf? - Ja.
- Værsgo. - Tak.
Jeg beundrer alt, du laver.
Tak.
Kan vi tage et foto?
- Jeg elsker dine film. - Tak.
Må jeg få din autograf?
Du er min favoritinstruktør. Jeg studerer film på grund af dig.
Tak.
Jeg har lidt lokalbrygget cider.
- På bagsædet. Kan du åbne den? -Ja.
Hvor skal vi hen?
Vi kan jo begynde i Ullahau.
Hej, allesammen.
Vi er her vist alle, så vi kan gå i gang.
Jeg hedder Felicia og er jeres guide på den årlige Bergman-safari.
Mine to kolleger-
- Vivianne og Majken, vil hjælpe mig.
Det er en flot solskinsdag, og det er et stort plus.
For jer, der har downloadet appen: Nu kan I åbne den.
Med den kan I følge turen på et kort over Fårö.
Gå ind i bussen.
Jeg fik ikke præsenteret jer. Francisco Molina. Anthony Sanders.
Francisco underviser i Barcelona, og han vandt Bergman-quizzen i går.
Lad os gå.
Kommer du ikke?
Kigger man længe med hovedet bøjet bagover eller til siden-
-kan det blive ret uhyggeligt.
Men tiltrækkende.
Det taler jeg ikke med far eller Martin om. De forstår det ikke.
Vi kommer snart til stedet, hvor Bergman filmede Som i et spejl.
Filmen, som lod ham opdage Fårö.
Først ville Bergman ikke filme den i Sverige.
Han ville til Orkneyøerne ud for Skotland.
Producenterne mente, det ville blive for dyrt-
-så de prøvede at få ham til at filme i Sverige.
Dette sted stammer fra år 1700.
Folk fældede træer, og sandet blæste ind nordfra-
-og skabte sandklitter i lysningerne.
Ullahau betyder "rullende sandklitter".
Folk så det som et tegn på dommedag. De sagde:
"Når Ullahau når Sandhajd, er der ikke længe til dommen."
Det betyder, at når Ullahau og Sandhajd mødes, er dommedag nær.
Så plantede en mand mange nye træer og forhindrede mere sand i at komme ind.
Men sandklitterne, som allerede var her, blev her.
Jeg får lyst til at tage til stranden.
- Det er let. - En fin sandstrand.
Der findes to. Nordstranden og sydstranden.
Sydstranden er stor, med store bølger.
Der er mange turister.
Nordstranden har ingen turister, ingen vind.
Vandet er klart.
- Men der er mange gopler. - Seriøst?
Ja, men de er harmløse.
Sydstranden har brandgopler. De er meget værre.
Huset i filmen stod her.
De byggede kun facaden. De optog indendørsscener i et studie.
Hvad blev der af huset?
De rev det ned efter optagelserne.
Bergman gik efter en lille have med gamle træer.
Derfor valgte han stedet her.
Træerne er her endnu. I kan se, hvor de fjernede muren.
Her er muren blevet genopbygget.
Hele vejen...
herover.
Stenene er anderledes. De blev brugt til at genopbygge muren.
Og herovre...
Her kan I se, hvor kajen blev bygget.
Det var kajens fundament.
Og dette træ er faktisk også med i filmen.
Det var lille dengang.
Det er vokset meget, siden filmen blev lavet for 60 år siden.
Da Bergman kom til Fårö, skete der noget.
Det var kærlighed ved første blik.
Han blev overvældet af øens skønhed.
Det var, som om han havde fundet sit eget landskab-
-som allerede fandtes i ham.
Hyggeligt, at du bare droppede Bergman-safarien!
Før Bergman lavede Persona, var han på hospitalet.
Han var mentalt og fysisk udmattet.
Men efter Persona var han glad igen.
Persona er et udtryk for denne overgang.
Det glemte han aldrig.
Han sagde, at Persona var filmen, som reddede hans liv.
Hedder den Shame eller The Shame?
På svensk hedder den Skammen, altså The Shame.
Men den engelske titel er Shame.
I Storbritannien hed den faktisk The Shame.
Vær ikke sur. Din masterclass trak ud.
Vi ses. Hyg dig på safarien!
Bergman vidste, han ville blive kritiseret for at belyse Vietnam krigen.
Debatten i Sverige var meget sort-hvid-
-men hans film var særdeles grå.
Ser du dem? Gopler.
Vil du købe lammeskind?
Ja.
Jeg kan ikke vælge.
Jeg kan lide de sorte langhårede.
Men de er dyrere.
Ja, bestemt.
Folkens!
Vi afslutter som regel safarien med lammeburgere.
Er alle med på det?
- Ja! - Okay.
Der er også vegetarburgere.
En trilogi, som består af Ulvetimen, Skammen og Passion.
Sådan så Bergman dem ikke.
Han så ikke Som i et spejl, Stilheden og Lys i mørket som en trilogi-
-men nogen ser dem som en trilogi om at miste sin tro.
Han kaldte dem en trilogi, men ombestemte sig.
Det er ikke en trilogi, bare fordi han sagde det.
Det passer.
- Tak for Hampus-safarien. - Jeg håber, du nød den.
Jeg elskede den.
Glem ikke dine skind.
- Vi ses. - Farvel.
Hej!
Très chic.
Tak for støtten.
- Jeg så bussen og gik i panik. Undskyld. -Det er okay.
- Hvordan var det? - Det var faktisk ret godt.
Men nu har jeg det lidt skidt.
- Hvad skete der? - De skyldes nok burgeren.
Hvor var du?
Jeg kørte rundt.
Jaså?
- Jeg mødte en fyr. - Jaså?
- En student. - En student?
En filmstudent fra Stockholm.
- Var han pæn? Sexet? - Ja.
Var han genialt, når han talte om Bergman?
Ikke som dig, men hans klodsethed var charmerende.
Tak. Hold mund.
Leder du efter noget?
- Nej. - Nej?
Hej.
Jeg leder efter huset fra Som i et spejl.
Bergmans film.
Beklager. Vi forstår ikke engelsk.
Ingmar Bergman?
Filmskaberen, som boede på øen.
Beklager.
Tak.
SOM I ET SPEJL FÅRÖ / HVOR
INGEN INTERNETFORBINDELSE
Vil du spise frokost?
Uha da.
Jeg ledte efter huset fra Som i et spejl, men jeg fandt det ikke.
- Det findes ikke. - Hvad med billedet på kortet?
De byggede facaden og filmede interiøret i et studie.
Bergman-safarien.
Hvor langt er du nået?
Jeg arbejder på udkastet, men ved ikke, om jeg vil skrive det.
Hvorfor ikke?
Jeg frygter, at det ligner ting, jeg har skrevet før.
Det er ikke muligt.
Jeg troede, vi brugte hele livet på at sige det samme.
Ja, men fra forskellige perspektiver.
Stol på dig selv.
Karaktererne, dialogen og situationerne...
Alt passer, men noget holder mig tilbage, gør mig ængstelig.
Det er noget andet.
Gør det dig ængstelig, bør du tage en pause.
Du sagde "skriv". Nu siger du "lad være". Det er ikke let!
Det er svært for mig at skrive. Det er tortur.
Selvpåført lidelse. Blod fra en sten.
Jamen så gør noget andet.
Hvad? Blive husmor?
Det er et hæderligt job.
Det burde ikke være så svært for dig at skrive.
- Du er ikke 15. Du er vokset fra det. - Det er jeg ikke.
Skriv noget andet.
Jeg har ikke en masse projekter i hovedet.
- Jeg troede, du ville opmuntre mig. - Jeg prøver.
Jeg elsker dit arbejde.
Hvordan går dit projekt?
Ganske godt.
Hvad handler det om?
Det handler om...
hvordan usynlige ting cirkulerer...
i et parforhold.
Og historien?
Hvorfor fortæller du mig aldrig noget? Jeg fortæller alt.
Jeg vil ikke ødelægge det.
- Hvor foregår den? - Her.
- Her? På Fårö? - Ja.
- Sig det ikke, som om jeg bør vide det. - Det troede jeg.
Nej, du fortæller mig intet.
Jeg har en titel.
Behold den for dig selv.
Hvad er der galt?
Er det dit manus?
Savner du June og vil hjem?
Er du sikker?
Hun finder ud af, hvordan hun skal rejse.
Den hvide kjole
- Må jeg fortælle om det, jeg skriver? -Ja.
Det er en lang histories sidste episode, måske ikke nok til en film.
Men jeg vil høre din mening.
Det finder sted over tre dage, til et bryllup.
Jeg ved ikke hvornår endnu. Måske et sted som dette.
Som Fårö.
En ø vil fungere ganske godt.
Det kunne begynde på et fly eller måske en båd.
Vi er på en færge på Østersøen, på vej fra fastlandet til Gotland.
Turen tager fire timer. Det er forår.
Eller måske bør det være sommer. Det er sensommer.
En ung kvinde kigger ud i det fjerne. Hun hedder Amy.
Hun er på min alder eller måske lidt yngre.
Lad os sige, hun er 28.
Hun er hovedpersonen.
Hun kom til Stockholm den morgen fra New York.
Hun skal til en vens bryllup. Nicolette-
-som gifter sig med en svensker, Jonas.
Brylluppet finder sted på en ø ud for Gotlands nordspids.
En ø ved navn Fårö.
Det har stor betydning for Amy, som er instruktør.
Okay.
Bergman har en vigtig plads i hendes fantasi.
For mange er han en formidabel reference.
For hende er han...
et fristed.
En trøst. Men...
Det er ikke ham, hun tænker på nu.
En anden mand fylder meget i hendes tanker.
Han hedder Joseph, og hun kan ikke give slip på ham.
Amy var 15, da hun mødte Joseph, som var 17.
De elskede hinanden inderligt og kluntet, som teenagere gør.
De rev hinanden i stykker.
Joseph forlod Amy den dag, hun fyldte 18.
De gik hver til sit, men Amy glemte aldrig Joseph.
Da de mødtes igen flere år efter, indså de, at følelserne stadig var der.
Tiltrækningen var stadig stærk.
De blev elskere.
De var mere modne og forstod hinanden bedre.
Men omstændighederne var ændret.
Kærlighedshistorien passede ikke ind i deres liv mere.
Første gang var det for tidligt. Nu var det for sent.
Så de opgav og holdt op med at mødes.
Filmen skal være det sidste kapitel i deres historie-
-som kun var en række nederlag, svigt og dramaer.
En historie om sorg og lidelse-
-overskygget af få minder om intens lykke.
Amy fulgte Nicolettes råd og mødtes med to af Jonas' venner.
De skulle køre til Fårö fra Stockholm.
Joseph gjorde det samme, men han begyndte i Oslo.
Og så, efter flere års adskillelse-
-sidder de to elskende på bagsædet i en bil, kørt af vildt fremmede.
Wilma og Peter kender ikke til Joseph og Amys fortid.
De lader som ingenting.
Af forlegenhed eller som en leg lader de, som om de ikke kender hinanden.
Komediespillet øger blot Amys attrå.
Tilbringer du tid i Sverige efter brylluppet?
Nej, jeg skal straks tilbage. Det har jeg lovet min datter.
Hvor gammel er hun?
- Fire år. - Skønt.
- Hvad med dig? - Ingen børn.
Bliver du i Sverige bagefter?
Nej, jeg skal straks tilbage.
Pligten kalder.
Gør det noget, hvis jeg ikke går med slips i kirken?
Jeg fik ikke købt et i lufthavnen.
Det går nok.
Kjolen, jeg havde tænkt mig at gå i, er hvid.
- Det er min eneste pæne kjole. - Kun bruden går i hvidt.
- Pis. -Spørg Nicolette. Det går nok.
Den er ikke helt hvid. Den er mere råhvid eller cremefarvet.
Lidt beige.
Vil du op på det øverste dæk?
Jeg så din film.
- Ham fyren... - Hvem?
Ham, der spiller mig.
Ja.
- Hvad med ham? - Jeg er meget bedre.
Jaså? På hvilken måde?
På alle områder.
Først og fremmest fysisk.
Mest af alt som menneske. Han er en skid.
Jeg troede, jeg havde idealiseret dig.
Det håber jeg var din spøg.
Vi har været i Visby engang.
Under middelalder-ugen.
De har en uge med middelalder-temaer.
- Var I der? - Ja da.
Var der rollespil?
- På en måde. - Hvad mener du?
Albatross. Vi er fremme.
Jonas?
Nicolette?
- Jonas? - Nicolette?
Nicolette?
- I må ikke se min kjole! - Undskyld.
Seriøst?
Vi fandt hende, i kjolen.
Hej!
- Hvordan har du det? - Godt.
- Ikke for nervøs? - Lidt, men sammenlignet med Jonas...
- Hvor bor I? - Jeg bor i Sudersand.
- Og dig? -Her. Jeg fik Bergman-suiten.
- Jeg er misundelig. - Wc'et er i haven, hvis det er en trøst.
- Hej! - Hvordan skær' den?
Vi bor vist hernede.
Vi ses senere.
Mine bedsteforældre voksede op her, så jeg var her i sommerferierne.
Jeg kender hele øen.
Mødte du Bergman?
Bergman, Bergman...
Hvorfor er Sverige altid synonymt med Bergman?
I bliver gift på Fårö. Det er jo hans ø.
Hans ø? Jeg ved nu ikke...
- Har du set nogen af hans film? - Ja.
- Hvilke? - Mange af dem.
Ved du, hvor hans hus er? Jeg vil gerne se det.
Det er i Lauter.
Vent.
Kan du stave det?
L-A-U-T-E-R.
Der boede han, til han døde. Du finder det på kortet.
Tak.
"Min far var så patriarkalsk."
Hvem har ikke haft en patriarkalsk far?
Jeg siger bare, at Bergman ikke havde et svært liv.
Ved du, hvad der skete, da han blev hvervet under krigen?
Han fik mavesår.
Det fik han.
"Åh nej, ikke dæmonerne igen!"
Hvem får mavesår af at blive hvervet under 2. Verdenskrig?
Vi var neutrale!
"Jeg kan ikke kæmpe i krigen! Jeg må kæmpe mod mine dæmoner-
-fordi far hængte uhyggelige malerier op."
Okay, tre kritikere syntes måske, han var "fantastisk".
Men der findes en verden udenfor ens røvhul.
Fuck Bergman!
Og nej, jeg mødte aldrig Bergman-
-men mine bedsteforældre stødte tit på ham i butikken.
De fandt ham usympatisk.
Han brød sig vel ikke om at handle ind.
Jeg skal ryge.
Har du en smøg?
Tak.
Nicolette, kjolen, jeg skulle gå i til brylluppet...
- Ja? - Den er hvid.
Eller råhvid. En slags beige.
- Er det et problem? - Det kommer an på...
Er den hvid eller beige?
Råhvid. Har man ikke sans for nuancer, kan den se hvid ud.
Har du ingen andre?
Jo, men de er ikke lige så elegante.
- Du kan låne en af mig. - Okay.
Hvad gør du?
Kigger på stjernerne.
- Jeg smutter. - Okay. Hvordan?
Jeg lejede en cykel.
Kan du cykle?
Inviterer du mig ikke op til Bergman-suiten?
Vi er ikke frie, mrs Bergwoman.
Har du glemt det?
Kald mig ikke "mrs".
Jeg er ikke gift.
Og vær ikke nedladende.
Var det alt?
Det er dig, som ikke vil.
- Det kan jeg mærke. - Du trak dig væk.
Henter du mig på cykel i morgen?
Okay.
Den første nat går.
Hører du efter?
- Du var helt væk. - Nej.
- Jo. - Nej.
Så den første nat går.
Smertefuldt for Amy.
Næste morgen, så sent som hun kan klare det-
-det vil sige meget tidligt...
cykler hun hen for at hente Joseph.
Hun når Albatross og krydser haven til Bergman-suiten.
- Hej. - Hej.
- Skal vi smutte? - Ja.
De har ingen planer, så de tager på en cykeltur.
De blev anbefalet af se raukerne-
-kæmpe søjler dannet af havet, som er spredt langs nordkysten.
De cykler videre, gennem Helgumannen-
-et gammelt fiskerleje.
Det føles, som om du vil slå ned på mig.
Du har selv valgt at være her med mig.
Det ved jeg.
Ved solnedgang skilles deres veje.
Amy håber at høre fra Joseph, men det sker ikke.
Først næste morgen, til vielsen, ser hun ham igen.
Hun har droppet den hvide kjole.
Brudeparret går ind i kapellet.
Amy kigger på Joseph og håber, at han vender sig om.
Hun fælder tårer.
Er det brudeparrets følelser, der smitter af på henne?
Musikken?
Hendes følelser for Joseph?
Noget andet?
Lad disse ringe for dem være tegnet på deres løfter-
-om gensidig kærlighed og troskab.
Amen.
Nu skal I afgive jeres højtidelige løfter.
Nicolette.
Jeg vil elske dig.
Jeg vil dele glæder og sorger med dig-
-og jeg vil være dig tro, til døden os skiller.
Efter vielsen-
-sætter gæsterne sig ind i en bus.
Den kører dem til et stort hus ved en sø-
-hvor receptionen holdes.
Kom her med børnene.
Sådan. Er I klar?
- Vil du have en marshmallow? - Ja.
Jeg stjal en flaske.
Det var Nicolette, som slæbte mig med.
Du kender hende.
Satte du sangen på?
Kom nu.
Sudersand!
Vi skal til saunaen på stranden, hvis I vil med.
- Hvad hedder "diller" på norsk? - Pik.
Hvorfor er det morsomt?
- Pik? - Ja, det kan man sige.
- Det er det samme som "pigg". - Er det sexet?
Det kan det være. Det kommer an på, hvordan du siger det.
Siger du det på den rigtige måde, så kan det være sexet.
- Farvel. - Farvel.
Pis.
Undskyld.
Ja?
Vent.
Du går hele tiden.
Jeg er straks tilbage.
Nå?
Kan du lide den?
Kom tættere på. Jeg kan ikke se den.
Hvid eller råhvid?
Lad mig se...
Du krøller den.
Nyder du det stadig?
Hvad?
Elskov med mig.
Kan du ikke mærke det?
Jo, men jeg vil høre dig sige det.
Jeg nævner dig aldrig for min kæreste, men hun er jaloux på dig.
Kun dig.
Er der andre?
Til tider.
Du er også utro.
Jeg elsker to mennesker.
Det er noget andet.
Jeg elsker også dig-
-men jeg elsker også Michelle og skaber et liv med hende.
Hvorfor hende og ikke mig?
Det er bare...
Sådan gik livet.
Du fik barn.
Jeg ville have et barn med dig.
Du ville have to børn med to mænd på samme tid. Absurd.
Kom her.
Vend ikke ryggen til mig.
Nej.
Hold op.
Efter alt det, du sagde, har jeg ikke lyst mere.
Jo, du har.
Beklager.
Hvor kom vi til?
- Vi havde lige forladt saunaen. - Okay.
Da beslutter Joseph sig for at tage hjem med Amy.
Du kan nok regne ud, hvad der sker.
På et tidspunkt ifører hun sig den hvide kjole.
Hun vil gå i den for ham.
Så elsker de igen.
Og igen.
De falder i søvn i hinandens arme.
Men da de forlader huset, er Joseph kold og fjern i det.
Hej.
- Alle kender tydeligvis til os. - Ja.
- Det tager jeg mig ikke af. - Det gør jeg.
Er du vred?
- Nej. - Jo, du er vred på mig.
- Jeg er vred på mig selv. - Det er det samme.
Det, vi gjorde, var forkert.
Det var et svigt.
Du håndterer det godt, men jeg kan ikke se min kæreste i øjnene.
Jeg vil skifte tøj. Mødes vi senere?
- Okay. Hvornår? - Jeg ringer til dig.
Mens hun venter på, at Joseph skal bestemme sig-
-går en melankolsk Amy gennem Sudersand.
To timer senere bliver det for meget.
Suiten er tom. Joseph er der ikke.
Så kommer Hampus og foreslår, at de spiller Ludo.
Med alkohol.
En, to, tre, fire.
Jeg forstår ikke det træk. Hvor skal du hen?
Det er reglerne. Vi går tilbage.
- Vi går baglæns. - Jaså?
- Hvad med den brik? - Den tror jeg, du skal drikke.
- Hvordan vinder jeg så? - Du går hele vejen hjem igen.
- Så vinder jeg. - Ja.
- Du har ændret reglerne. - Ja.
Til Amy-regler, så Amy kan vinde.
Jeg ved ikke...
Det er jeg ikke sikker på.
Jeg tror...
Amy bliver mere beruset.
Hun ser ikke Joseph, da han går ind i caféen.
Jeg har en ny regel. Du skal drikke af den her.
Dav.
Den sidste aften holder Nicolette, en amatørsanger, en koncert.
Den første sang...
har en særlig betydning for Jonas og mig.
- Må jeg få en smøg? - Det er min sidste. Vi kan dele den.
Vi skal ned til stranden. Vil du med?
Jeg vil ikke være i en gruppe.
Jeg vil være sammen med dig.
Den her elsker jeg.
Det er Joseph. Jeg kan ikke svare nu-
-men læg en besked.
Vi tog til stranden. Kan vi mødes på dit værelse senere?
Hej.
- Hvordan går det? - Godt.
- Har I set Joseph? - Han er rejst.
- Rejst? - Ja, med Wilma og Peter.
De skulle med færgen kl. 11.
Hej.
Er du okay?
Er det Joseph?
Det er vel ikke forbi?
Amy vender tilbage til Sudersand.
I huset mærker hun rastløsheden fortage sig.
Den erstattes af en kold tristhed.
Der er jeg kommet til.
Joseph er rejst.
Amy er knust.
Der kan det ende.
Eller Amy kan hænge sig med kjolens bælte.
Seriøst?
Eller hun prøver at hænge sig i en af vingens møller, men det går galt.
Klassisk.
Lige meget hvad...
Jeg kan ikke komme videre derfra.
Det skal nok gå.
- Kan det blive en film? - Det kommer an på dig.
Kigger man længe nok på noget, bliver det interessant. Det har nogen sagt.
- Tak. -At du fokuserer på tre dage er godt.
Det har du aldrig gjort før. Du skal bare finde slutningen.
Men det kan jeg ikke. Kan du hjælpe mig?
Næppe.
Du bør ikke diskutere det med mig.
Hvorfor ikke?
Hvorfor mon?
Pis.
- Tak for at lade mig i stikken. - Det sker aldrig.
Jeg kan lade bilen stå og tage en taxi.
Jeg klarer fint tre dage uden bil. Jeg kan cykle.
- Du går ikke i panik om natten? - Jo, men det er vel en del af det?
Bliver du for bange, kan du tage over til pensionatet.
Ja.
- Pas på, når du kører med vores barn. - Altid.
Held og lykke med producenterne.
EPILOG
Der!
Hallo?
Er her nogen?
- Du skræmte mig. - I lige måde.
Døren var åben.
Jeg burde have låst den.
Det er reglen.
Kom du tilbage til Fårö?
Min bedstefar døde.
Jeg kom tilbage for at tænde lys for ham og kom forbi her.
Lader folk fra fonden dig komme og gå?
De kender mig. Jeg stikker ikke af med natbordet.
Hvordan går det med manusset?
Jeg skrev et udkast, men har ikke fundet en slutning.
Endnu.
Var dette hans kontor?
Ja.
Jeg kom for at lytte til musik.
Så faldt jeg i søvn.
Det er let at falde i søvn i Bergmans hus.
Det skyldes nok lammeskindsbænkene.
Vil du inspireres, så gå herind.
Det er meditationsrummet, også kendt som Ingrids rum.
Bergman fik det bygget efter sin kones død.
Jeg må gå. Jeg skal nå færgen kl. 16.
Forlad huset inden kl. 17. Ellers går alarmen i gang.
- Okay. Tak for advarslen. - Det var så lidt.
Lås, når du går. Læg nøglen i boksen ved døren. Okay?
Okay.
- Hej, Anders. - Hej, Chris.
Jeg vidste ikke, hvor jeg var. Jeg blev helt forvirret.
- Jeg troede, du var gået. - Jeg var træt og måtte hvile mig.
Vi er alle udkørte.
Men optagelserne er snart forbi.
Er du lige kommet?
Nej, jeg så jer filme dagens sidste scene.
Jeg ville se Bergmans hus, før jeg forlod øen.
Du kunne have skrevet en scene til mig her.
Jeg prøvede. Der var ingen grund til, at din karakter skulle være her.
Den er snart fem. Vi skal ud, før vognen bliver til et græskar.
- Viser du mig biblioteket først? - Ja.
Kom.
Et helt liv ville ikke være nok til at læse en fjerdedel af bøgerne her.
Dette er min yndlingsgenstand her.
En model af Dramaten, Stockholms nationalteater.
Bergman fik den, da han stoppede der.
Hvem sidder og spionerer fra sin yndlingsplads?
Ingmar Bergman.
- Vil nogen have et lift til Albatross? -Mig!
- Vi må hellere sige farvel. -Ja. Jeg rejser tidligt i morgen.
Venter konen og barnet i lufthavnen?
Jeg bør købe gaver i Stockholm. Ellers kan jeg tage det første fly tilbage.
Du kan jo købe fåreskind.
- Farvel. - Sov godt.
- Hav en god tur. - Farvel.
Vi ses i morgen.
- Et sidste spil? - Ja.
Én smøg. Så går vi.
- Tilbage til stalden. - Glem det.
Jeg hader det spil. Kan vi stoppe?
Bare indrøm, at du hader at tabe.
Du hader, når ting glider dig af hænde.
Hvis jeg behøvede en gakolog, ville du blive den sidste...
Den næstsidste, jeg ville opsøge.
- Hvem er den sidste? - Min mor.
Pis.
Okay, vi stopper. Det her spil er latterligt, og jeg skal sove.
Forventet afgangstid er om fire timer.
Kommer du ikke og siger farvel?
Jeg sidder fast.
Tak for alt.
Tak mig ikke.
Du bør sove.
Du skal være frisk i morgen.
Gå så.
- Vil du kigge? - Ja.
Denne ø er noget særligt.
Ja, det er instruktørens ø. Ham, du og mor kan lide.
Det stemmer.
- Er han levende eller død? - Død.
Er han i Himlen?
Næppe.
- Jeg vil spørge dig om noget. - Sig frem.
- Findes spøgelser virkelig? - Ja.
- Sig sandheden. - Nej?
- Jo, de gør! - Eller ikke.
Hvorfor fortæller du så spøgelseshistorier?
Moi?
Bedstemor sagde, du skal lave en film med spøgelser.
- Hvordan ved hun det? - Hun læste det på nettet.
- Er hun på nettet nu? - Ja.
- Fortæl mig din spøgelseshistorie! - Det er en zombiehistorie.
Zombier.
Og der er et monster. Et gigantisk...
Der kommer svampe ud af hans rumpe-
-hans ører eksploderer, og han er dækket af bæ.
Fra top til tå.
Der flyder blod ud af hans øjne.
Og der er en gigantisk pige.
Godt.
Hvis du går derop...
og leder grundigt, så finder du nok din mor.
Af sted.
June!
Mit barn.
Skat.
Rettet og tilpasset af Flake - TWA
Tage Poulsen Iyuno-SDI Group