NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Toinen maailma.
Toinen aikakausi.
Thra.
Ihmeellinen planeetta, joka kiertää kolmea aurinkoa.
Sen ytimessä on Totuuden kristalli,
joka on Thran sydän ja kaiken elämän lähde.
Maan alkuajoista lähtien Aughra suojeli kristallia,
sillä hän tiesi kristallin yhdistävän kaikki Thran olennot.
Mutta hänelle rakkaimpia olivat gelflingit.
Thra on gelflingien seitsemän klaanin koti.
Niihin kuuluvat Ha'rarin vuorikaupungin ylpeät vaprat,
gelflingeistä sivistyneimmät, jotka hallitsevat seitsemää klaania.
Ja hurjat kivilehdot, jotka asuvat loputtomassa metsässä -
ja ovat tunnettuja taistelutaidoistaan.
Sekä lempeät grottanit, jotka asuvat syvällä maan alla -
sopusoinnussa koko Thran kanssa ja jotka muu maailma on unohtanut.
Lukemattomien aikakausien ajan koko Thra eli täysin tasapainossa.
Kunnes uudet olennot saapuivat Thran ulkopuolelta.
Skeksikset.
He lumosivat Aughran tarinoimalla maailmankaikkeudesta -
ja rakensivat hänelle telluurion,
jotta hän saisi itse tutkia salaperäistä avaruutta.
Siispä Aughra käänsi katseensa tähtiin.
Hän uskoi Totuuden kristallin skeksiksille.
On kulunut lähes tuhat trainia siitä,
kun skeksikset julistautuivat Thran herroiksi.
Jälleen kerran skeksikset kokoontuvat salaa -
uuden aamun koittaessa -
varastamaan elinvoimaa kristallista, jota vannoivat suojelevansa.
Siten he elvyttäytyvät -
ja huijaavat kuolemaa -
valjastamalla aarteensa voiman.
Heidän palkintonsa.
Vankinsa.
Tumma kristalli.
- Kristalli petti meidät taas. - Mitä oikein odotit?
Sama juttu eilen ja toissapäivänäkin.
Miksi näin käy?
Katso nyt sitä! Olemme ottaneet liikaa.
Se on silkkaa mässäilyä!
Säälittävää!
Kuulostatte pelokkailta pienoisilta.
Mutta keisari, jos kristalli ei toimi, me kuolemme.
Kuolemme!
Ei! Meillä ei ole pelättävää.
Ratkaisu on jo tieteilijän käsissä.
Eikö olekin?
Mahtava keisarimme on oikeassa.
Teen ahkerasti töitä tämän harmillisen haitan parissa.
Kärsivällisyyttä. Olemme kristallin herroja.
Olemme hallinneet jo aikakauden ja hallitsemme kaikkien aikojen loppuun.
- Olemme ikuisia! - Aivan.
Ikuisia.
Menkää.
Keisari on viisas.
Keisari.
- Keisari! - Mitä?
En rohkenisi kyseenalaistaa viisauttasi, mutta tiedäthän, ettei ratkaisua ole.
Kristalli on Thran sydän. Ne ovat yksi ja sama asia.
Mutta mitä enemmän otamme, sitä vähemmän siitä saa.
Selviytymisemme on vaakalaudalla!
- Keksi siis ratkaisu. - Tietysti, keisari. Pyydän anteeksi.
En luonut valtakuntaa vain nähdäkseni sen hajoavan.
Löydän vastauksen, keisari. Pian näet! En tuota pettymystä!
En epäonnistu!
Gelflingit eivät tiedä skeksiksien rikoksista mitään.
Totuus pitää paljastaa.
Vastarinnan tulet täytyy sytyttää. Ja uuden aikakauden tulee alkaa.
Totuuden kristalli on turmeltunut.
Turmeltuminen leviää Thrahan ja sen olentoihin.
Jopa niihin, jotka ovat skeksiksien häkeissä vankeina.
Tähän päivään asti.
KRISTALLILINNA
- Bom. - Ne bom.
Bom.
- Rian! - No...
Hei taas.
- Otsayaka ne! Eyaka icha-be-fa-li-lo! - Rauhassa, ystävät.
Apo-pi-a-pod-gi! Ba-do otsayaka ne!
Linnanvartijana vannoin suojelevani herroja.
Jospa näissä on myrkkyä?
- Se selviää yhdellä keinolla. - Ei!
- Pyata Skek-si-sa! - Skek-si-sa!
Herroja tuskin haittaa, jos muutama puuttuu.
Skeksiksethän ovat jalomielisiä.
Myönnä pois, että nämä näyttävät maukkailta.
- Tamo! - Hei.
- Etsia apo-pi-a-pod-po-ppo e. - Ne utomsha. Apo-pi-a-pod-pi-da shi!
- Obu! - Asla-mee!
- En ottanut mitään, katso vaikka! - Mo-tsa u-pa-tsa vas-do-da.
- Ei tarvitse olla töykeä. - Mira, pakene!
Kiitos!
- Sta-na-lod-che! - Obu!
- Huomiseen! - Häivytään!
Näitkö niiden pienoisten ilmeet?
Tuo on liian helppoa. He eivät koskaan opi.
- Kisa kaukoputkelle! - Häviäjä on lättäjalka-nebrie!
Ehdinpäs.
Hei!
Siinähän sinä. Luulin, että eksyit.
- Sinä huijasit. - Voitin taas.
Voitit, koska sinulla on siivet.
Tietysti on. Olen tyttö. Sinä taas olet lättäjalka-nebrie.
Muistatko ensimmäisen kertamme täällä?
- Kuinka voisin unohtaa? - Näytä minulle.
Tarkoitatko unelmointia?
Niin! Siis jos haluat.
- No, haluan, jos sinäkin... - Niin.
- Haluan unelmoida. - Hyvä.
Minäkin haluan.
Muistan sen illan tarkasti.
- Minua jännitti. - Huomasin sen.
Yritin tehdä sinuun vaikutuksen kaikilla tempuillani.
Niin tosiaan yritit.
En pystynyt keskittymään. Halusin vain pussata sinua.
Minä en jaksanut enää odottaa. Siispä pussasin sinua.
- Mira! - Hei, mitä...
Livahti kai sisään.
Arathim-soturi ei uskaltaisi astua linnaan.
- Tuo uskalsi! - Meidän pitää kertoa kapteenille. Tule.
Muistakaa valanne.
Me suojelemme herroja. Herrat suojelevat kristallia.
Kun yksi meistä epäonnistuu, me kaikki epäonnistumme.
Kristallin nimeen!
Asemiin!
Taas yksi traini. Taas yksi kurja matka Ha'rariin.
Taas yksi loputon verotusseremonia.
Pidän gelflingien pääkaupungista.
Siinä on tiettyä pahanhajuista viehätysvoimaa.
Vuori-ilmasto villitsee märkärakkulani.
Luin eräästä grottanien hauteesta, joka saattaa helpottaa.
Se on turhaa.
Ne ilmestyvät aina uudestaan.
Aina!
Voi sentään.
- Tuokaa armaligit! - Olipa pitkä.
- Dzenpo! - Liikettä!
Kiinnittäkää tuo kulkija!
- Lastatkaa aseet! - Sitokaa valjaat!
- Kapteeni Ordon! - Meillä on asiaa.
Se saa odottaa. Suunnitelma muuttui. Saatan herrat nyt itse Ha'rariin.
Lähdetkö sinä?
Sitten joku muu saa johtaa vartiota.
Niin. Joku, joka loisti kaikissa harjoituksissa,
joka on viettänyt koko ikänsä linnassa ja joka kunnioittaa perinteitä.
- Siksi valintani on Tolyn. - Tolyn? Oikeastiko?
- Mutta olen valmis! - Tehtävä kuuluu soturille,
ei pienokaiselle, joka varastaa herkkuja vartiovuorollaan.
Juorukellot.
- Pidin vain vähän hauskaa. - Kuten aina.
Ehkä jonain päivänä kelpaat manttelinperijäkseni.
- Mutta isä... - Kapteeni.
Kyllä, kapteeni.
Mitä odotamme?
Toinen veli on huipussaan. Lähtekäämme!
- Aivan. Satuloihin! - Kapteeni Ordon, ennen kuin lähdet...
- Me näimme... - Näitte mitä? Vauhtia.
Kerro vain, Rian.
Se saa odottaa. Turvallista matkaa, kapteeni.
Muista valasi.
Valmistelkaa kapteenin kulkija!
Herrojen pitää ehtiä Ha'rariin ennen iltaa. Marssitaan!
Liikettä kinttuihin!
Anteeksi.
- Ei se mitään. - Mikset kertonut sylkijästä?
Syntymästäni saakka olen kuullut tarinoita isästäni.
- Ordon, Kivilehdon sankari. - Ordon, sylkijän surmaaja.
On jo korkea aika, että isäni kuulee tarinoita pojastaan.
Haluatko sylkijäjahtiin?
Miten muuten kelpaisin mahtavalle Ordonille?
Rauhoittukaa.
Tuletko mukaan?
Tietysti, mutta tarvitsemme apua.
Oletteko maistaneet näitä? Tosi hyviä.
Gurjin.
Toki.
- Mitä kuuluu, paras kaveri? - Mitä haluatte?
Missä se kirja on?
Se on jossain täällä.
Tässä!
Ei tämä. Hetkinen, prinsessa!
Tässä loput pyytämäsi aineistot, prinsessa.
Voi, kiitos.
Etkö löytänyt Grillon alkeisastrografian sanastoa?
Palaan pian.
Kiitos!
Mitä teet? Älä koske siihen!
Prinsessa Tavra.
Sinun kannattaakin paeta, otus.
- Siinähän sinä, pikkusisko. - Tavra, tule katsomaan. Äiti Aughra.
Opin jotain suojuurista. Pidät tästä varmasti.
Luin, että nyhtöjuuri aiheuttaa räjähtävää röyhtäilyä.
Hyviä uutisia, Brea.
Sain äidin lupaamaan, että saat osallistua verotusseremoniaan.
- Sinä pilailet. - Tiedät, etten pilaile koskaan.
Mahtavaa! Saanko puhua skeksiksille?
- Minulla on kysymyksiä! - Herrat eivät pidä kysymyksistä.
Mikseivät? Miten muuten opimme? Nyt minulla on lisää kysyttävää.
- Brea, älä nolaa minua tällä kertaa. - Lupaan, etten nolaa.
Kasvoillasi on tosi paljon mustetta. Tule nyt. Ei pidä myöhästyä.
Ehkä vain yksi kysymys.
Veljien valolta suojassa
GROTIN LUOLAT
Pitkän yön peitossa
Grottanit syvällä työtä tekevät
Missä hohtosammal kasvaa
Ja ryömijät mönkivät
Katsokaa! Deet!
Hei, perhe!
Deet!
Hei, nurlocit! On ruoka-aika!
Huomiseen! Muistakaa jakaa kaikkien kesken!
Kuulen sinut, vauva!
Hei.
Onko nälkä?
Katso, herkullista sammalta.
Ole hyvä.
Ei mitään kiirettä. Pureskele ruokasi.
Mikä sinulle tuli? Palaan, kun voit paremmin.
Siipeni!
- Anteeksi. - Menkää jo.
Meillä on kiire. Äiti haluaa meidät rinnalleen,
kun skeksikset saapuvat.
He tulivat jo!
Me myöhästymme, ellemme pääse... Brea?
Brea!
Anteeksi, olkaa hyvät.
- He saapuvat! - Nyt he tulevat!
- Suokaa anteeksi. - Katso eteesi, lapsi!
Olen pahoillani.
Anteeksi. Kiitos. Saisinko...
Anteeksi!
Miksi pysähdyimme? Mitä tämä tarkoittaa?
Varo vähän, gelfling.
Pienet jäävät usein isojen alle.
Herrani, älä turhaan näe vaivaa. Saatan tytön turvallisesti kotiin.
Tuolla. Näetkö?
Kuka heistä?
- Ritarillista! - Prinsessa Brea. Se pieni!
Hän on turvassa!
Prinsessako?
Niin, herrani. Olen Brea, All-Maudran nuorin tytär.
Olet tosiaan prinsessa.
Äitisi on auttanut meitä suuresti. Salli meidän saattaa sinut linnakkeeseen.
Teemme sen mielellämme.
- Kiitos, herrani, mutta... - Minä vaadin. Tule!
Tule.
- Onnekas! - Hän menee vaunuun.
- Herrojen kyytiin! Katsokaa. - Liikkeelle sitten! Hukkaamme aikaa!
Katso, skekLach. Vaunussamme on prinsessa.
En ole kummoinen prinsessa -
toisin kuin siskoni. Tavra on mahtava soturi,
ja Seladon on vanhin,
- joten hänestä tulee All-Maudra. - Pälä-pälä! Eteenpäin!
Mitä poskellasi on?
Mustetta, herrani. Pidän kirjaa kaikesta oppimastani.
Osaat siis lukea. Miten hienoa!
Kuulitko, skekLach?
Hän osaa lukea ja kirjoittaa. Minäkin olen kirjoitetun sanan tuntija.
Olen kääröjenvartija.
Olen lukenut sinusta kaiken! Hoidat Kristallilinnan mahtavaa kirjastoa!
Olet näköjään ottanut selvää.
- Onko se iso kirjasto? - Hölmö pienokainen!
Se on loputon.
Minulla on tuhannen trainin ikäisiä opuksia.
- Saisinko käydä siellä? - Et! Se tieto on kiellettyä.
Mutta miksi?
Näetkö nämä kasvot?
Ne olivat ennen kauniit kasvot.
Mutta sitten tuli tieto.
Pyh, mitä roskaa.
Et ollut koskaan kaunis.
Muistan kyllä.
Ei koskaan.
Missä Brea on?
Kristallin vartijat!
Katsohan, siinä hän onkin.
All-Maudra näyttää vihaiselta. Ei hätää. Puhun hänelle puolestasi.
- Mitä? - Kiitos.
Menehän nyt, prinsessa.
- Pois. - Äiti.
- Nolasit minut sittenkin. - Nyt syy ei ollut minun.
Hiljaa.
Arvoisat herrat. Tervetuloa Ha'rariin, vaprojen kotiin,
josta All-Maudra hallitsee kaikkia gelflingejä.
Nyt joudut taatusti laupeudentöiden sääntökuntaan, sisko.
Olet vain kateellinen, Seladon. Minä pääsin herrojen vaunun kyytiin.
Joka traini seitsemän klaania -
hurjista kivilehdoista alhaisiin grottaneihin -
lahjoittaa jalomielisille herroillemme kymmenyksen.
Asianmukaisesti jalot vaprat saavat kunnian lahjoittaa ensimmäisinä.
Eläkööt Kristallin herrat!
Eläkööt skeksikset!
Julma, turmiollinen keisari!
Ylivertainen äly ei koskaan saa ansaitsemaansa arvostusta aikanaan.
Mutta jokainen ongelma varjostaa ratkaisua,
joka odottaa löytäjäänsä.
Jos kristalli ei saa tarpeeksi voimaa Thrasta,
annan sille toisen lähteen.
Loistavaa!
Juuri niin!
Kyllä vain.
Kovin mielenkiintoista.
Riittää.
Riittää jo!
Seis! Tämä on käsky!
Voi sentään! Hyvä tieteilijä.
Ole varovainen.
En ehkä ole aina paikalla pelastamassa sinua.
Kristalli otti minut valtaansa.
En voinut estää sitä.
Tunsin sen imevän energiaani ja koko elinvoimaani.
Epäonnistuin taas.
Tarvitset jaloittelua. Tule, mennään yhdessä kävelylle.
- Kävely olisi kenties mieleen. - Niin.
En kestä tätä enää. Jokainen kokeiluni päättyy katastrofiin.
Nyt olen vahingossa muuttanut kristallin magnetostaattisen kentän käänteiseksi.
Käytä pieniä sanoja. Kamariherra ei ole fiksu kuten tieteilijä.
Kristalli ei enää anna elämää vaan ottaa sitä.
Saan pahan rangaistuksen tämän takia.
Ei, löysit vastauksen. Olet sankari. Suuri palkkio.
- Valtava! - Pilkkaatko minua, skekSil?
En. Teit kristallista nälkäisen.
Kristalli imee elinvoimaa, mutta mitä jos otamme elinvoimaa skeksiksille?
Jospa nappaamme sen?
- Keräisimmekö elinvoiman? - Niin!
Sen sijaan, että ottavat kristallilta voimaa,
skeksikset ottavat kristallin kautta elinvoimaa.
Hypoteettisesti järkevää, mutta tarvitsen olennon kokeiluja varten.
No, kristalli on Thra. Thra on elämän lähde.
Mitkä olennot ovat Thralle läheisimpiä ja eniten täynnä elinvoimaa?
Pyhäkköpuu?
Kävin täällä viimeksi pienenä.
Olet yhä pieni.
- Osaatko puhua? - Vain niille, jotka osaavat kuulla, Deet.
- Tiedätkö nimeni? - Tiedän paljon muutakin.
Tiedän, että välität kaikista Grotin olennoista,
ja kuinka paljon ne välittävät sinusta.
- Paitsi se nurloc, joka kävi kimppuuni. - Syy ei ollut sen.
Se on pimentymisen uhri.
Mikä on pimentyminen?
Se on tarttuva saastuminen Totuuden kristallin -
ja Thran sisällä, sillä ne ovat yksi ja sama asia.
Tuhannen trainin ajan -
me suuret puut olemme eristäneet sen maan alle.
Mutta olemme häviämässä taistelun. Nytkin se leviää ylämaailmaan.
Varoita gelflingejä ja kokoa heidät yhteisen asiamme puolesta.
Pimentyminen turmelee kaiken koskemansa. Koko Thra on vaarassa.
- Koko Thrako? - Katso.
Aina sama juttu.
"Lähdetään seikkailuun, Gurjin. Siitä tulee hauskaa."
Se on vale. Minun pitäisi vartioida -
eikä vaeltaa käytävillä etsimässä muka sylkijöitä.
- Tiedän, mitä näin. - Ehkä pitäisi kääntyä takaisin.
- Yritetään uudestaan huomenna. - Vielä vähän eteenpäin.
Vähän vain.
- Tule, Gurjin! - Ei, kyyhkyläiset. Minulle riitti.
Pitäkää te hauskaa. Minä viihdytän itseäni juuri tässä.
Mennään.
Kaikki käytävät näyttävät samalta.
Taidamme kiertää ympyrää.
Hajaannutaan.
Eihän se olisi hauskaa.
Jos hauskuutta etsit...
Miten kävisi tuo?
Hyvin.
Lojaali gelfling herroja palvelee
Ja hänelle palkkioita satelee
Sylkijä!
Rian!
Älkää päästäkö sitä!
Äkkiä!
Tuonne päin!
Se karkaa. Tulkaa!
Mitä tuolla on?
Katsotaan.
Katakombit. Gelflingeiltä pääsy kielletty. Skeksiksien mukaan...
- Mira! - Odota!
Meillä ei ole siipiä.
- Sylkijää ei näy! - Se voi olla missä tahansa!
Odota meitä!
Menen hänen peräänsä!
Onko tämä hyvä ajatus?
Uusi suunnitelma. Mene sinä. Minä odotan täällä.
Luulinkin kuulevani jonkin nuuskimassa.
Tuhmeliini!
Mira?
Mira!
Kuka lahjoittaa seuraavaksi?
Kymmenyksesi on vastaanotettu.
Kiitos, All-Maudra. Kiitoksia myös Kristallin herroille.
Seuraava!
Kymmenyksesi on vajaa.
Kyllä, ylhäisyys. Anomme herroilta anteeksiantoa.
Maatamme vaivaa outo vitsaus. Siellä ei kasva mikään.
- Kaunis. - Mikä, herrani?
Tuo esine...
- Nätti! - ...kaulassasi.
Herrani on ystävällinen.
Se kuului äidilleni. Hänen viimeinen viisautensa on unikaiverrettu kiveen.
Tämä se vasta olisi kunniallinen kymmenys!
Varastossamme on paljon ruokaa. Me voimme maksaa.
Hän maksaa oman kymmenyksensä.
Mutta maanviljelijät maksavat satoa.
Hänellä ei ole satoa.
Ole kiltti, mitä vain paitsi riipus. Kenties seuraava sadonkorjuu...
Miksi gelflingit loukkaavat meitä?
Skeksikset antavat kovin paljon, mutta pyytävät vain vähän!
Sydämemme särkyvät. Surullista!
Kovin surullista!
Hänen pitää maksaa!
- Olisi tuonut enemmän! - Häpeäisit!
- Mekin maksamme! - Herrat ovat suopeita!
- Lempeitä! - Hänen pitää maksaa!
He eivät ota sellaista, mitä ei anneta.
Olen pahoillani.
- Tämä on väärin! - Tämä on laki.
Näin asiat toimivat.
Kymmenys -
on hyväksytty!
Kiitos, hyvät herrat.
Kiitos.
Seuraava!
HA'RARIN KIRJASTO
- Näytät huolestuneelta, lapsonen. - Olen lukenut verotuksesta.
Skeksiksien lait. Oikein hyvä.
- Tässä ei ole järkeä. - Mitä?
Jos skeksikset ovat kaikkivoipia ja heillä on kaikkea,
miksi he vaativat kymmenyksiä jopa köyhiltä gelflingeiltä?
Koska kaikki gelflingit hyötyvät skeksiksien vallasta.
Kaikkien pitää siis maksaa osansa.
Tai kenties he haluavat, että kiistelemme keskenämme tähteistä.
Olet tainnut lukea tarpeeksi tälle päivälle.
Tuo oli vielä kesken.
- Anna se! En lopettanut vielä! - Älä tee näin!
- Teen, mitä haluan. - Siitä ei hyvä seuraa.
Skeksikset salaavat jotain. Selvitän asian!
- Vaadin, että lopetat! - Vaadin tietää totuuden!
- Prinsessa, mitä sinä teit? - Mitä tapahtuu?
Voi ei! Kirjani!
Kirjoitukseni!
Odota!
Tule takaisin!
Äiti?
- Äiti! Näin näyn! - Luet liikaa tarinoita.
Se tapahtui oikeasti! Kuulin jonkinlaista laulua, paitsi kovempaa.
Ilmassa oli palava symboli. Voin näyttää sen sinulle!
- Jos unelmoimme, voin... - Hyvä on, nopeasti sitten.
Verotus ei sujunut hyvin, ja minua väsyttää.
- Mikä hätänä? - Tuo on maanviljelijän vaimon riipus.
Ei, vaan he antoivat sen skeksiksille, jotka antoivat sen minulle.
- Sittenhän voit palauttaa sen. - Meidän asemamme.
- Tämä palatsi. Meidän ruokamme. - Tiedän.
- Jopa rakas kirjastosi! - Tiedän kyllä.
Kaikki on skeksiksien jalomielisyyttä.
- Palauttaisitko kaiken senkin? - Kyllä.
Mikä pienokaisen vastaus!
On helppo sanoa niin, kun kukaan ei vaadi mitään.
Tarkoitin vain...
Sinun on aika alkaa käyttäytyä prinsessan tavoin.
Tule hoviin aamulla. Älä myöhästy. Äläkä enää eksy matkalla.
Teen niin. Tai siis en.
Skeksikset eivät voi aina pelastaa sinua pulasta.
Ei.
Pelastetaan heidät!
Deet, olet kotona. Kaikki on hyvin.
- Isä. Missä... - Olemme kaikki tässä.
Vai niin. Hän heräsi vihdoin.
- Maudra Argot? - Katsotaanpa, kuinka pahasti kävi.
Vaikka näköni onkin huonontunut.
Muutama mustelma ja purema.
Revennyt siipi.
Kaikki paranee kyllä.
- Olet nyt täysin turvassa, Deet. - Kukaan meistä ei ole turvassa.
- Pimentyminen leviää koko Thrahan. - Mikä pimentyminen?
- Se on jonkinlainen sairaus. - Tietäisin kyllä Thran sairaudesta.
Kuka niin sanoi, Deet?
Pyhäkköpuu.
Sehän on pelkkä puu. Puut eivät voi puhua.
Paitsi ne, jotka osaavat.
Kerrohan.
Mitä Pyhäkköpuu sanoi, Deethra?
Se käski pysäyttää pimentymisen.
Se näytti hullaantuneita olentoja, kuolevan puun -
ja yksisilmäisen, sarvipäisen akan,
joka ei ole gelfling.
Hän on vanha ja surullinen.
Äiti Aughra.
Mitä se tarkoittaa?
Sitä, että sinun pitää lähteä.
- Ei käy. - Minne hän menisi?
Hänen pitää matkata All-Maudran luo ja varoittaa tätä vaarasta.
Deet. Miksi Deet lähtee?
Koska Pyhäkköpuu valitsi minut.
Niin valitsi. Se oli hyvä valinta. Puiden kanssa ei kiistellä!
No niin.
Ota tämä. Hiero sitä siipeesi kahdesti päivässä.
Paha haju, hyvä hoito.
Tämä on silmiäsi varten. Ne ovat aluksi herkät.
Seuraa taivaan kirkkainta tähteä pohjoiseen, Ha'rariin.
- Mikä on tähti? - Pian saat nähdä, Deet.
Sinua odottaa täysin uusi maailma.
Mira.
Mira?
- Halveksittava härveli! - SkekTek! Täällä on kamala haju.
En pidä tästä helvetillisestä paikasta.
Kärsivällisyyttä. Vaikutut tästä varmasti.
Tämän on paras toimia.
Toki, keisarini. Pian näet. Olen ratkaissut kaikki ongelmamme.
Onko tarjolla naposteltavaa?
Ei!
- Etkö koskaan mieti muuta kuin ruokaa? - Syön stressaantuneena.
- Olet kai usein stressaantunut. - Kaiken aikaa!
Hiljaa!
- Aloita, skekTek. - Kyllä, keisari.
Keisari nylkee tieteilijän elävältä, jos tämä epäonnistuu.
Minulla on juuri siihen sopiva veitsi.
Herrat, kuten hyvin tiedätte,
mahtava keisarimme antoi tälle nöyrälle skeksikselle -
- mahdottoman tehtävän... - Eteenpäin!
Toki. Sallikaa minun esitellä kunniavieraamme.
Tule esiin! Älä ujostele!
Mikä tuo on?
- Mira! - Onko täällä gelfling?
Pyhäinhäväistys!
- Etkö tiedä, mikä on soveliasta? - Hys!
Jatka, skekTek.
Tervetuloa, gelfling. Tarvitsen apuasi.
Katso. Tiedätkö, mikä tuo on?
- Se on Totuuden kristalli. - Niin. Eikö olekin kaunis?
Ei! Mitä teet sille?
Teen vain pienen kokeilun. Tämä on sinulle suuri kunnia.
Kukaan gelfling ei ole nähnyt kristallia tuhanteen trainiin.
Katso syvälle sen sisään.
Tunnen, kuinka se vetää puoleensa.
Älä, Mira!
Älä vastustele.
Anna kristallille pelkosi,
rakkautesi ja salaisuutesi.
Olkaa kilttejä. Herrani, auttakaa minua.
Anna kristallille kaikkesi. Anna sille koko elinvoimasi!
Ei! Mira!
- Ei! Mitä sinä... - Mitä olet mennyt tekemään?
Ei, odottakaa! Katsokaa!
Tässä on etsimämme vastaus! Tässä on ikuinen elämä!
Rian.
Mira!
Mitä tapahtuu, tieteilijä?
Laitteeni!
Ei!
- Minne hän katosi? - Mitä ihmettä?
- Selitä, tieteilijä. - Valutin gelflingistä elinvoiman.
Tämä on ratkaisu ongelmaamme.
- Mitä? - Uusi elämän lähde.
Ole hyvä, keisarini. Juo ihmeessä.
Mikä on olosi, herra?
Oloni on -
vahva!
- Minun vuoroni! - Minäkin haluan!
Anna tänne!
- Siirry syrjään! - Vaadin kulauksen!
- Pois tieltä! - Älä töni.
Älä töni minua. Haluan maistaa!
Älkää juoko kaikkea, imbesillit. Se pitää säästää.
Riittää!
- Minun! - Anna se takaisin.
Haluan lisää!
- Hölmöt! - Upea tunne!
Minähän sanoin. Luota keisariisi.
Tänä iltana juhlitaan! Pidetään kestit! Musiikkia ja rellestystä!
Sillä tänään skeksikset kukistivat kuoleman!
Mira.
Gelfling!
- Gelfling näki! - Napatkaa se!
- Saastainen tirkistelijä! - Nyt kuolet!
Se näki! Se tietää!
Tunnen tuon gelflingin! Se on kapteenin poika, Rian!
- Voi ei! - Se ei saa paeta linnasta.
- Aivan. - Käskysi on lakimme!
- Hän ei pääse meitä pakoon! - Menkää.
- Sulkekaa uloskäynnit. - Se gelfling ei ole kaukana.
- Jos gelflingit saavat tietää... - Keisarin pitää muistaa omat sanansa.
Mehän olemme Kristallin herroja. Vaikka Rian kertoisikin, kukaan ei usko.
Häntä vieroksutaan ja hyljeksitään.
Kuinka muutenkaan?
Hänen uskomisensa tarkoittaisi, etteivät he uskoisi itseään.
Skeksikset ovat hallinneet tuhat trainia -
ja hallitsevat vielä tuhatkerroin kauemmin,
kunnes taivaan viimeinen tähti sammuu.
Gelflingit alistuvat, painavat päänsä -
ja kumartavat kuten ovat aina tehneet.
Gelflingit haluavat hallintaa.
- Gelflingit tarvitsevat hallintaa. - Hei sitten!
- Deet! - Koska gelflingit ovat heikkoja!
Gelflingit ovat pieniä.
Ja skeksikset ovat ikuisia!
Me otimme kristallin. Thra kuuluu nyt meille.
Eikä ole mitään, mitä gelflingit voivat asialle tehdä!
Tekstitys: Kaisa Innes