Värsked uudised
Loeb ette kapten Jefferson Kyle Kidd
WICHITA FALLS, PÕHJA-TEXAS, 1870
UUDISEID LAIAST ILMAST
Tere õhtust, daamid ja härrad. - Tere õhtust.
Tore on olla tagasi Wichita Fallsis.
Mu nimi on kapten Jefferson Kyle Kidd
ja ma tulin teile tooma uudiseid meie ilusast suurest maailmast.
Niisiis...
Suur tänu.
Ma tean siinset elu, töö käib hommikust õhtuni,
pole mahti ajalehti lugeda. On mul õigus?
Las ma teen selle töö teie eest ära.
Vahest saame täna õhtuks oma mured unustada
ja kuulda suurtest muutustest, mis leiavad maailmas aset.
Esmalt kohalikud uudised. 1. veebruari Houston Telegraph.
"Panhandle'is ja Põhja-Texases levib jätkuvalt meningiidi epideemia."
"Siiani on see nõudnud 97 inimelu
kõigest kahe kuu jooksul."
Föderaaluudised Dallas Heraldist.
"Texase delegatsioon on Washingtonis, et alustada..."
Texas ütleb ei! See on valgete maa.
Jää seisma!
Ma ei tee sulle haiget!
Tule siia!
Ära hammusta!
Kes sa oled?
On sul nimi?
Koju.
Ma tahan koju minna.
Ma ei saa aru.
Ma ei oska kiowa apatši keelt.
Tule.
Tule nüüd.
Pole midagi. Kõik on hästi.
Tule.
Sa ei saa siia jääda.
Anna käsi.
Need on indiaani ameti paberid. "Johanna Leonberger."
Kas see on su nimi? Johanna?
On sul lojaalsusvanne?
Kus sa teenisid, kapten? - 3. Texase jalaväepolgus.
Lõpetasin Galvestonis 26. mail 1865.
On sul käsirelvi? - Ei, söör.
Ainult linnuhaavlid.
Sa oled San Antoniost. Mida sa siin teed?
Ma käin linnast linna ja loen uudiseid.
Olin teel Red Riverisse, kui nägin teda.
Usun, et ta oli seda tüdrukut võimudele viimas.
Näib, et indiaanlased said ta kätte.
Siin on tüdruku paberid. Ma just leidsin need.
Sinuga on korras. - Mida ma lapsega teen?
Vii ta Red Riverisse. Juhtimispunkt teab, mis teha.
Armee leidis su kolme nädala eest,
kui nad ajasid kiowad Montague'i maakonnast välja.
Sa oled elanud kiowadega ajast, mil nad ründasid su pere Hill Countrys
kuus aastat tagasi.
Armas taevas.
"Tema ema, isa ja õde olid..."
Nad on meie seast lahkunud. Aga sul on tädi ja onu,
kes elavad siiani Castroville'i lähedal.
Sinna sa siis olidki teel.
Ma tean Castroville'i. Enne sõda elasin seal kandis.
Seal on palju sakslasi.
Kas sa saksa keelt räägid?
Kas sa oma perekonda...
Kas sa mäletad oma saksa perekonda?
Homme leiame kellegi, kes viib sind koju.
Tule.
Vabandust. Kaotsi läinud laps.
Mul on probleem lapsega.
Suur tänu teile. Minuga on kaotsi läinud laps.
Aitäh.
Mis mureks? - Soovin näha teie indiaani ametnikku.
Ta on Redist põhjas, reservaadis. - Ma leidsin selle lapse.
Teel patrullinud leitnant käskis ta siia tuua.
Mida ma tegema peaksin? - Ta tuleb koju viia.
Ametnik naaseb kolme kuu pärast. Hulkuvad lapsed on tema mure.
Te peate ta ise ära viima. - Ma ei saa viia.
Mul on töö, reisin linnast linna. Ma ei saa teda ära viia.
Sõbrake, oodake ametnikku või viige ta ise ära. Teie valik.
Kui lubate.
Järgmine.
Tore sind näha, kapten. - Tere, pojake.
Kas ma saaksin sinu ja pr Boudliniga rääkida?
Loomulikult.
Või et kolm kuud?
Mida sa temaga peale hakkad? - Tuleb vist ametnikku oodata.
Ta on üsna metsiku moega. - Teine on lihtsalt hirmul.
Vaata ette, kallis. Ära liiga lähedale mine.
Kuula nüüd, laps. Ma pean tööd tegema.
Sa jääd nende lahkete inimeste hoolde.
Nad on sõbrad.
Said aru, laps?
Kuramus, Kidd, ta ei saa ju mõhkugi aru.
Olge te tänatud.
Alustame kohalike uudistega The Carthage Bannerist.
"Red Riveri parv läks Cross Timbersi lähedal põhja."
"Vesi on endiselt kõrge ja osa Elm Creekist on minema pühitud."
Jänkide sõdurid kardavad oma saapaid poriseks teha.
The Clifton Record ütleb, et siinmail on oodata suuri muutusi
seoses kõigi reisiküsimustega. Esimesel leheküljel:
"Pacific Railroadi komitee otsustas täna,
et Missouri, Fort Scotti ja Gulfi liinid liidetakse ja tekib uus liin,
mis viib Kansase piirilt Galvestoni Texasesse välja."
"See on esimene raudtee, mis läbib indiaanlaste reservaati."
Nüüd föderaaluudised.
"President Ulysses S. Grant..." - Põrgusse Grant! Lihunik!
"...käsib Texase legistratuuril võtta omaks
konstitutsiooniparandused 13, 14 ja 15,
alles siis tuleb kõne alla Uniooniga taasliitumine."
"Parandused sisaldavad orjuse kaotamist,
endistele orjadele hääletusõiguse andmist
ja sõjavõlgade tagasimaksmist."
Mina keeldun.
Texas olgu esikohal ja põrgusse need parandused.
Ma ei kaeva Texase maad ega vala higi ja verd mingi rikka jänki heaks.
Soovitan teil ette vaadata. - Soovitan teile sedasama!
Mida te siin üldse teete? Te ei tegele indiaanlastega,
ei paranda meie teid ega ehita meile parvi.
Nad ei tee muud kui peksavad meie inimesi!
Arusaadav.
Ma mõistan.
Sinikuued aitavad vähe, aga küsivad palju.
Kõik kannatavad.
Me kõik.
Aga ma leian, et me kõik mängime selles oma osa.
Vihm, indiaanlased ja sinikuued pole ainsad ohud meie teedel.
Nägin seda ise, kui tulin Wichita Fallsist.
Me kõik kannatame.
Need on rasked ajad.
Suur tänu. - Aitäh.
Suur tänu. - Tänan tähelepanu eest.
Vabandust.
Ta on läinud.
Lapsuke! Kus sa küll oled?
Ma laulsin talle, keerasin korra selja, ja ta oli läinud.
Ta ei võtnud hobuseid. - Ta ei saa kaugel olla.
Ta võib olla kus iganes. - Lapsuke?
Tule välja.
Seal on jõgi. - Otse sinu taga.
Kus sa oled, väike tüdruk?
Peame hargnema! - Teeme nii, kapten!
Oodake!
Oodake mind ka! Ärge minge!
Ärge jätke mind maha!
Tulge tagasi! - Ei!
Ärge jätke mind maha! - Johanna, ei! See on ohtlik!
Ärge minge! - Sa kukud!
Astu tagasi! Johanna!
Maha!
See olen mina, Pöörleva Vee ja Kolme Laigu tütar!
Tulge tagasi!
Pane ta voodisse.
Ta on läbimärg.
Üks mis kindel, selle lapsega on raske.
Paneb sedasi plehku?
Kas ma mitte ei öelnud, et ta on metsik?
Palun, hr Boudlin. - See on ju tõsi.
Tarvitseb teda vaid vaadata, et aru saada. Lapsel on needus.
Pagan, kapten. Mida sa temaga peale hakkad?
Ma viin ta ära.
Mina ta leidsin, mina viin.
Oled ikka kindel, kapten? Castroville'i on 400 miili.
Need teed pole enam samad, mis toona, kui sa seal elasid.
Tüdruk on eksinud. Ta peaks kodus olema.
Aitäh, et teda hoiate. Tulen varavalges.
Ma pole teda ammu kasutanud, aga ta on visa.
Sul relv on? - Haavlipüss linnuhaavlitega.
Mul on enda oma Palmito päevilt veel alles.
Sa vajad seda rohkem kui mina.
20 kuuli on ka.
Ma toon selle sulle tagasi. - Vahet pole.
Kapten, miks sa seda teed?
Teine käis ka. Niimoodi.
Rahu nüüd.
Taevane arm, kas ta pole mitte ilus?
Mul pole vahet, mis sul seljas on.
Oleme teel kuus päeva, kuni jõuame Dallasesse.
Siis läheme läbi Kesk-Texase Hill Countrysse.
See võtab paar nädalat.
Vahepeal loen linnades uudiseid, et saada reisiraha.
Ja katsume probleeme vältida.
Uusasukad tapavad indiaanlasi, et võtta nende maa,
ja indiaanlased uusasukaid maa võtmise eest.
Usun, et sa tead, millest ma räägin.
Muuseas, ma olen kapten Kidd.
Kapten.
Sina oled Johanna. Sina, Johanna.
Rõõm tutvuda. Päris ausalt kohe.
See on peekon. Ma küpsetan veidi.
Tore oleks kuulda "palun".
Tavaliselt nii öeldakse.
See on kohvi.
Jah, kohvi on päris kange.
Maitse vajab harjumist.
See on suhkur.
See maitseb sulle rohkem, mis?
Pea nüüd hoogu.
Aitab küll.
Aitab!
Kuule!
Kõik need sõnad, mis on reas üksteise järel trükitud...
Kui need kokku panna, siis saab sellest lugu.
Lugu. - Lood.
Lase aga käia.
See on mu naine.
Ta on San Antonios.
Ma lähen toon vett.
Kui tahate rikkaks saada, siis see on selleks õige koht.
Me peame hoidma Ameerika ühtsena.
Texas ütleb ei!
Jumala silmis peab meie vägev rahvas olema ühtne!
Pr Gannett.
Tere, Kidd.
Sinu tütar?
Kas sulle makstakse ka või teed seda heast südamest?
Ei maksta. Ma tean lihtsalt teed.
Ma võtan paar tuba, kui sul on pakkuda.
Jah, on küll.
Aitäh.
Ei, ei. Me ei kasuta selleks oma käsi ja sõrmi.
Vaata. Näed seda?
Lusikas? Me sööme nii.
Lusikaga.
Ja me ei laula.
Me ei laula söögilauas.
Mida te kõik vahite? Pole enne last söömas näinud?
Mis ta nimi on? - Johanna.
Ta ei räägi inglise keelt. - Mis keelt ta siis räägib?
Kiowa apatši.
Tere. Ma olen su sõber.
Sa oled Johanna?
Mu nimi on Cicada. Ma ei tea ühtegi Cho-hannat.
Mida ta ütles? - Teda on kutsutud vale nimega.
Ta nimi on Cicada.
Nüüd on Johanna. Johanna Leonberger.
See mees...
Ta viib sind koju.
Mul pole kodu. Sõdurid põletasid selle maha, kui mu röövisid.
Ja su kiowa perekond?
Kõik on surnud.
Ta ütleb, et tal pole kodu ega ka kiowa perekonda.
Näed ta juukseid?
Nad lõikavad juuksed ära, kui on leinas.
See laps on kahekordne orb.
Saad talle öelda, et ma viin ta pere juurde?
Tal on Castroville'i lähedal tädi ja onu.
Ta ei tea, mida see tähendab.
Nad on ainukesed, kes ta enda juurde võtavad.
Muud kohta tal pole. Keegi ei taha teda.
Ta viib sind teise koju.
Olen kuulnud, et Castroville'i teed on halvad.
Olen ka seda kuulnud.
Hr Gannett käis neid teid, enne kui läks Californiasse.
Äkki ta lihtsalt ei tahtnud tagasi tulla.
Mul pole aimugi, kuidas lapse eest hoolt kanda.
Pole kunagi pidanud seda tegema ja mul puudub selleks kannatus.
Tüdruk on ju elus. See pole tühiasi.
Pidev reisimine nõuab lõivu?
Ma ei maga enam nii hästi nagu vanasti.
Jah. Sulle on seltsiks su lood.
Mida sa siis teed, kui oled ta ära viinud?
Võimalik, et liigun edasi põhja.
Astun Galvestonis laevale ja töötan selle pardal küüdi eest.
Külastan neid kaugeid kohti, millest igal õhtul inimestele loen.
Kui palju sellest möödas on? - Pea viis aastat.
Castroville jääb San Antonio teele. - Jääb jah.
Kas poleks aeg tagasi minna?
Naisega ära leppida?
Praegu sind vaadates...
mulle tundub, et sul polegi teist valikut.
Tere õhtust. Mu nimi on kapten Jefferson Kyle Kidd.
Mul on au olla tagasi tegusas Dallase linnas.
Tegus linn, tegus rahvas, asugem õige asja kallale.
Ma sirvisin eile värskeid ajalehti, otsides sobivat lugemist,
midagi, mis viiks meid eemale argipäeva muredest.
The Timesi kolmandal leheküljel...
Paar sõna, kapten?
Mu nimi on Almay. Nemad on mu kompanjonid.
Hr Almay. Härrased. - Hästi lugesid, kapten.
Panid meid argipäeva muresid unustama. - Aitäh.
Kus sa teenisid, kapten? - 3. Texase jalaväepolgus.
Ja sa ise? - 1. Texase jalaväepolgus. Põhja-Virginias.
Tegime endale karuteene. Vaesed võitlesid rikaste sõjas.
Nüüd elame peost suhu.
Me küll võitlesime, aga ei saanud selle eest midagi.
Aeg on hiline, hr Almay. Mis on su jutu mõte?
Vanad sõdurid tahavad ka elada, eks?
Teades, et sul on kombeks üksi reisida, on mul sulle äripakkumine.
See noor piiga.
Mida sa tahad? - Palju sa tema eest tahad?
See laps pole müügiks.
Juttude järgi võeti tüdruk Wichita Fallsis vangi.
Sa oled asjaga hästi kursis. - Väärt uudised levivad kiiresti.
Kas 50 dollarit on piisav?
Hea küll, sada.
Ja rahustagu sind teadmine, et ta hakkab palka saama.
Sa vaata seda ilusat heledat nahka.
Ta teeb sind seal kõrbes kindlasti õnnelikuks.
Sa kõnts! - Võime ta vägisi ka võtta.
Rahu, poisid. - Mis siin toimub?
Jumal tänatud.
Kohalike kaupmeestena tekkis meil mure,
miks on see laps võõra mehe küüsis.
Ma toimetan selle lapse põhja tema pere juurde.
Siin on tema paberid ja mu lojaalsusvanne.
Kapten.
Said selle? - Jah.
Võta tüdruk ja mine.
Minge. - Võtame nad arvele.
Näeme veel, kapten! - Astu aga edasi.
Kuuled? Tulen sulle järele, kui siin lõpetan.
Nimi? - J.G. Almay.
Elukoht? - 12 Polk Street, Dallas, Texas.
Kirjuta alla.
Kapten!
Minge nüüd!
Tulge nüüd.
Läks.
Tule alla!
Kapten, kas ma mitte ei öelnud, et ma tulen?
Mine. - Ma ju ütlesin!
Lähme.
Minge!
Kõrgemale. Tule!
Lähme.
Kapten! Oma vanuse kohta oled sa päris hea!
Aga kas sa pole sellest väsinud?
Aita mind. - Kas sõda ei murdnud meie keha ja vaimu?
Kahju on sellisest lõpust, kui sa võiksid meiega liituda.
Siin ilmas rikkust jagub vähestele.
Me, vaesed, peame leppima raasukestega.
Kurat!
Neetud!
Sa mine! Võta hobused ja mine!
Ma lasen, sina lähed.
Kapten.
Sellest pole kasu.
Näed? See on lindude jaoks. Lindude laskmiseks, mõistad?
Sa ei mõtle selge peaga, kapten.
Ta pole väärt, et tema pärast surra.
Mine!
Põgene, kuni veel saad!
Kuidas siis jääb, kapten? Räägi minuga.
Hr Almay! Sa oled mind pannud...
ebamugavasse olukorda.
Kuidas me selle lahendame?
Iga mees saab oma osa ja mina saan topelt.
Kui võtta arvesse, mida sa ühe mu mehega tegid.
Kõlab õiglaselt.
Mida sa tahad, et ma teeksin? - Anna lihtsalt tüdruk ära.
Ei, Johanna!
Nad ei taha raha. Nad tahavad sind! - Kapten!
Tahad meid surnuks kõditada? - Meil ei ole veel kokkulepet.
Sul on kuulid otsas, alles ainult linnuhaavlid.
On mul õigus? - Hea küll, Almay!
Kurat, lööme siis käed! - Hästi.
Ma panen oma püstoli siia kivi peale. Tee samamoodi.
Mu püstol on siin. Näita enda oma.
Ma panen oma relva maha.
Minu oma on siin.
Mündikas.
Kapten, põmm? - Põmm-põmm.
Clay tuleb kohe üles. Tule sina ka välja.
Mulle sobib!
Püsi maas.
Kurat võtaks!
Nüüd keerasid kõik kihva, kapten!
Näib, et oleme jälle vastaspooltel. - Tundub nii!
Hea küll, kapten. Siit ma nüüd tulen.
Tule.
Kapten tegi midagi imelist!
Kolm kätt
Kolm vaenlast surnud
Tema pikne tõi meile võidu
Näed seda lindu?
"Lind".
- Jah.
Väga tubli.
Goo-toh.
Goo-toh? - Goo-toh.
"Lind" on goo-toh? - Goo-toh.
Aungopih. - "Piison".
Kui sa nii tark juba oled...
"Viigikaktus".
"Vii-gi..."
"...kaktus." Ja seal on kadakas.
Ja seal kasvab salvei.
Say-gya. - Say-juh?
Say-uh-gya. - "Salvei". Jah.
Jah, see lõhnab hästi. - "Hästi".
Mida sa mulle veel kiowa apatši keeles õpetad?
Daum. - Daum. Mis see on?
Daum. - "Maa".
Pahn. - "Pilved"?
"Taevas".
Daum pahn doo-goh daw.
Nagu kõik koos? Daum daw?
Daw.
Daw nagu "hing"... "Hingus".
"Ring".
Meie läheme otse.
"Otsejoones".
Li-an. - Jah, reisime otse läbi preeria
ja otsime omale elupaika.
Kui selle leiame, siis künname, ajame vaod ja istutame sirgjoones.
Jah. Väga hea.
"Väka hää". - Jah, "väka hää".
Sehr gut, Onkel.
"Sehr gut, Onkel." Sa rääkisid just saksa keeles.
Deutsche.
On sul veel midagi meeles?
Mida sa veel mäletad?
Mida? Mis on?
Armas jumal.
Jäta see. Unusta ära.
Eks me mõlemad kohtame sel teel oma deemoneid.
Tere, härrased. - Tee on kinni.
Võõrad ei pääse Erathi maakonda. - Kas kehtib selline seadus?
Nüüd kehtib.
Mul pole siin midagi väärtuslikku.
Kuidas on su nimi?
Kidd. Kapten Jefferson Kyle Kidd.
Ja reisi põhjus, kapten? - Uudised.
Ma loen uudiseid igaühele, kel 10 senti ja mahti neid kuulata.
Vahi.
Vaata aga vaata.
Vanker on viga saanud.
Sain selle odavalt. Augud tulid pealekauba.
Su ajalehed on ka auklikud. Siin pole Erathi kohta sõnagi.
Siin on kuradi palju juhtunud. Eks ole, poisid?
Ma ei näe seda siin. - Oleme palju ära teinud.
Lõime platsi mehhiklastest ja indiaanlastest puhtaks.
Hr Farley tappis maha omajagu indiaanlasi.
Ja võttis skalbid ka.
Me rajame Erathi maakonda uue maailma.
Siin sellest ei kirjutata. - See uudis pole levinud.
Muudame seda. Äkki loeksid meile ka?
Mis sa arvad, uudistemees?
Mine aga.
Peske veri välja.
Ärge vahtige. Tehke tööd.
Kui ta siin lõpetab, tooge ta linna.
Piisonid on suremas...
Tuleb valida...
Hakata vastu või langeda igaveseks
Millega hr Farley siin tegeleb?
See pole sinu asi.
Mis su nimi on? - John Calley.
Kas hr Farley on su pere, John? - Ei, hr Farley pole mu sugulane.
Mul pole enam kedagi. Tommy on ka läinud.
Aga ma töötan hr Farley heaks.
Mis Tommyga juhtus?
Hr Farley lasi ta maha.
Sest ta lõugas ja päris liiga palju.
Ei suutnud oma mõtteid peas hoida. - Tal oli liiga suur suu.
Las ta loeb seda.
Kapten.
Hr Farley käskis sul seda lugeda.
Erath Journal "Piisonite kuningas!"
Münti?
- Ole lahke.
Münti?
Tere õhtust, daamid ja härrad. Mu nimi...
Mu nimi on kapten Jefferson Kyle Kidd.
Hr Farley palus mul tulla ja lugeda teile uudiseid.
Ta andis mulle omaenda Erath Journali eksemplari.
Näib, et hr Farley on siinmail väga tegus mees.
Ta on toimetaja, kirjastaja, ärimees ja seaduseandja.
Ja kõik teie, head inimesed, töötate tema heaks.
Kindel see. - Minu arust pole need mingid uudised.
Vaatame, kas ma ei suuda teid ahvatleda millegi muuga.
The Harper's Illustrated.
Selles on lugu üksikust Keel Runi väikelinnast Pennsylvanias.
Ma aiman halba. - Las räägib veidi.
Keel Run pole eriti kuulus. Usun, et keegi teist pole sellest kuulnud.
See asub ju põhjas, miks peaksitegi olema?
Keel Run on nagu paljud väikelinnad meie riigis -
sündinud paljude tööst, ent väheste rõõmust.
Keel Run pole nagu Durand. Piisonite asemel käib äri kivisöega.
Ja nagu teie siin, ärgatakse ka seal iga päev varavalges,
et laskuda suurde musta kivisöekaevandusse.
"11. veebruari hommikul
läksid Runist 37 meest lõunasesse vahetusse tööle."
"Enne tunni möödumist Keel Runi õnn pöördus,
sest kaevandus ise süttis põlema."
Esimene tosin surid hetkega. Ja hiljem veel seitse meest.
Aga ma ei tulnud teile rääkima neist õnnetutest hingedest
ega kaevanduse omanikust, kel oli meeste turvalisusest suva.
Ta istus uhkes kodus ja luges raha, mida need mehed talle teenisid.
Ei, ei, ma tulin teile rääkima neist 11 mehest, kes jäid ellu.
Kes elasid selle tulekahju üle.
11 meest, kes trotsisid oma surmavat saatust.
Ma käskisin ju Erathi lugeda, kapten.
Mõtlesin, et äkki rahvas eelistab lugusid väljastpoolt Erathi.
Ainult täna õhtul, hr Farley.
Loe Erathi ka, kapten.
Seal on üht-teist, mida need inimesed tahavad kuulda.
Aga kui õige hääletaks? - Pigem mitte.
Ma võin lugeda hr Farley Erath Journalist
ja võin ka jätkata lugu Keel Runi meestest.
Ma hääletan Runi meeste poolt! - Keel Run? Väga tore.
Tol päeval olid need 11 meest silmitsi surmava vaenlasega...
Mine pane tal suu kinni. Mine juba!
...kõik, millest hoolisid, kõik, mille rajasid...
Etendus on läbi, rahvas! - ...kõik nende saavutused.
Need mehed keeldusid alistumast. Hoidsid pead selged ja töötasid koos!
Nad hakkasid vastu, kuigi šansid olid väikesed.
Parema elu, vabaduse nimel! - Mis sulle nalja teeb, poiss?
Sain ta kätte!
Johanna! - Kapten!
Kaduge siit!
Sa oleksid pidanud lihtsalt lugema, kapten.
Ma andsin inimestele valikuvõimaluse, hr Farley.
Loe seda siis nüüd.
Sul pole aimugi, mis elu meil siin on.
Mehhiklased, mustad, indiaanlased.
Anna neile natuke järele
ja nad tõmbavad sul kuselkäigu ajal kõri läbi.
Sõda on läbi, hr Farley.
See pidev võitlemine peab millalgi lõppema.
Ja lõpebki.
Kui kogu maa kuulub meile.
Tule siia!
Seisa püsti!
Tule püsti!
Oled valmis lugema, kapten?
Ei. Ei.
Ei!
Mulle meeldivad su lood.
Ma pole varem kuulnud uudiste lugemisest kui ärist.
See pole rikka mehe amet, nagu sa näha võid.
Miks sa seda siis teed?
Ma olin ametilt trükkal.
Mul oli San Antonios trükikoda.
Trükkisin ajalehti.
Siis algas sõda.
Ja kui see läbi sai, oli kõik hävinud.
Ma kaotasin kõik.
Pidin alustama uut elu.
Ma ei saanud ajalehti enam trükkida, aga sain neid lugeda.
Seda olengi teinud, käinud linnast linna.
On sul perekond?
Naine jäi San Antoniosse.
Päriselt?
Vesi.
Siin lähevad meie teed lahku, John Calley.
Hästi.
Olgu peale.
Ma võiksin teiega kaasa tulla.
Olen Hill Country kohta kuulnud. See on kiowade maa.
Kui nad teid leiavad, siis nad tapavad teid.
Raudtee jääb sinna, John. Mine alusta uut elu.
Vähemalt võta see relv.
Mul on lihtne endale uus hankida.
Võta see tema pärast.
Kapten...
Need mehed seal kaevanduses,
kas nad tõesti said tulest võitu ja pääsesid koju?
Jah, nad tõepoolest tegid seda.
Siinsamas.
Pagan võtku. See on ju vägev.
Õnn kaasa, John. - Aitäh.
Õnn kaasa.
Kas õpetaksid mulle seda laulu, mida kogu aeg laulad?
Seda, mis kõlab...
Me peame püsima peateel! Peatee!
Lähme sinna.
Me lähme.
Sa ei pea seda tegema.
Neid pole enam seal.
Su-hanna läheb.
Mama, papa tot?
Jah, nad on surnud.
Ma tahan sind sellest valust ja tapmisest eemale viia,
sind sellest päästa.
Tagasiminek ei ole hea.
Pead selle seljataha jätma.
Edasi liikuma.
Li-an. - Jah.
Püsi sel teel.
Ära vaata tagasi.
Ei.
Et saaks edasi liikuda,
peab mäletama minevikku.
Kapten! - Hoia kinni!
Haara ohjad!
Hüppa! Hüppa, Johanna!
Tubli. Väga hea.
Vett.
Hobused.
Johanna!
Kus sa oled?
Johanna!
Jo...
Jumal tänatud! Johanna!
Noormees, ma otsin Castroville'i Leonbergereid.
Otse edasi.
Kas loeme lugu? Münti?
Ei, siin ei loe lugu.
Ei saa münti?
Ei saa.
Läheme sinna?
Jah.
Jah, me läheme sinna.
Ei. Ei, kapten. Lähme saame münti.
Lähme ära!
Lähme ära! Ei.
Sa kuulud nüüd siia, Johanna.
See on nüüd su kodu.
Tere päevast.
Ma otsin Leonbergeri perekonda.
Jah?
See laps on Johanna Leonberger.
Anna.
Mu õde käis alati oma rada.
Me palusime tal Castroville'i jääda,
aga tema ja ta mees tahtsid elada orus, kus maa on odavam.
Ta mees, Hunt, ei kuulanud. - Lollpea.
Kas tüdruk peab end nüüd indiaanlaseks?
Midagi vahepealset.
Ta vajab kohanemiseks aega.
Ta peab tööd tegema.
Ta peab selgeks saama...
Õiged printsiibid. - Loomulikult.
Kui me leidsime magamistoast mu õe,
tal oli kõri läbi lõigatud.
Nooremal tütrel olid ajud välja löödud.
Oleks parem, kui ta need asjad unustaks.
Ta vajab uusi mälestusi.
Kes teab, mida nad talle õpetasid?
Aga me peame nägema teda kui õnnistust.
Ja me vajame töökäsi.
Sa tahad tema siiatoomise eest raha?
Ei, ma ei taha teie raha.
Ostke talle raamatuid.
Raamatuid? - Et ta saaks lugeda.
Talle meeldivad lood.
Mis asja? - Raamatud. Lood.
Siin pole aega lugusid lugeda.
Ma lähen. - Soovite teele toitu kaasa?
Ei, aitäh.
Ta läheb ära, laps.
Tänamatu tüdruk, see mees tõi sind koju.
Pole midagi.
Ta lihtsalt ei mõista, mis toimub.
Arvan, et seda tegi Michael. - "Selgesõnaliselt nõus."
Kas see on ikka õige?
Peame hr Youngi lepingu ümberkirjutamisest teavitama.
Tere, Willie. - Jeffrey.
Mu jumal.
Härrased, see on...
mu vana hea sõber kapten Jeffrey Kidd.
Rõõm tutvuda. - Härrased.
Palun.
Ta on kiriku juures.
Aias.
See oli koolera.
Midagi polnud teha.
Arsti sõnul.
Olin neli aastat sõjas, Willie.
Neli aastat tapmist ja verd.
Tahtsin iga päev koju tulla.
Tahtsin teda näha ja tunda.
Rääkida, koos naerda ja unistada...
ja mõelda pere loomisest.
Selle asemel toodi mu telki kiri,
mis ütles, et ta oli surnud ja juba ka maha maetud.
Siis taipasin.
Jumala needus minu peal võttis ta minult.
Seda tegi haigus, Jeff. - Ei teinud haigus.
See oli mu karistus kõige nähtu ja tehtu eest.
Ma tunnen sind 50 aastat. Poisipõlvest saati.
Me ei palunud seda, see võitlus lihtsalt langes meie peale.
Me jäime ellu.
Tema suri.
See pole karistus.
See on lihtsalt paratamatus, mida peame endaga kandma.
Nõõ!
Me pidime ta kinni siduma.
Ta jookseb ära.
Ta on ju laps.
Ta... ei tööta.
Minu viga.
Ta ei kuulu siia.
Me tegime, mis saime.
Anna andeks.
Sa kuulud minu kõrvale,
Johanna.
Sa kuulud minu kõrvale.
Kapten, kas Johanna läheb?
Jah.
Kui see on su soov.
Kapten ja Johanna lähevad.
Daamid ja härrad, nüüd tuleb tänane viimane lugu.
"Surnud ja maha maetud mees tõusis hauast."
"Kolm päeva tagasi Baton Rouge'is Louisianas
langes 47-aastane Alfred Blackstone stuuporisse."
"Naine kutsus arsti. Kuna pulss ei olnud,
oli selge, et hr Blackstone oli kahjuks surnud."
"Ta maeti kiiresti kohaliku kiriku aeda,
kus, nagu Jumala tellimusel, toimus järgmisel päeval pulm."
"Kirikuustele lähenedes jäi pruut järsku seisma."
"Ta kuulis oma selja taga kalmistul seletamatut heli."
"Millegi elava meeleheitlik ja eksimatu tagumine."
"Suure ähmiga jooksis ta Alfred Blackstone'i haua juurde."
"Hetk hiljem kogu pulmakogudus juba kühveldas."
"Viimaks tõmmati vaene Alfred Blackstone maapinnale,
ta oli vägagi elus."
"Oma lese embuses pöördus Alfred peiu poole ja lausus:
"Sõbrake, kui ta ütleb sulle seal kirikus "kuni surm meid lahutab",
ära usu sellest sõnagi."
Mu nimi on kapten Jefferson Kyle Kidd.
Tema on prl Johanna Kidd.
Rohkem uudiseid meil pakkuda pole. Me täname ja soovime ilusat õhtut.
Jutustas Avi