BASERT PÅ MANGAEN "DROPS OF GOD"
- Unnskyld. - Hei!
Velkommen tilbake til Frankrike! Hurpe.
SKJØR
Takk og pris.
Tenk at du kom. Det er sent.
- Hvordan var flyturen? - Flott.
Unnskyld, jeg fant ikke et rolig øyeblikk til å ringe deg.
Vel, jeg har en god nyhet.
- Hva er det? - Vinen vår er finalist.
- Det er utrolig! - Jeg kan ikke tro det.
- Du fortjener det. Bravo. - Bravo til oss! Du gjorde mye.
- Er faren din glad? - Jeg tror jeg så ham smile.
Jeg savnet deg.
Kom. Moren din venter.
- Hvordan går det med Issei? - Bedre.
- Skal jeg ta den? - Nei takk.
- God kveld. - God kveld. Skal jeg ta bagen din?
- Nei, jeg beholder den. Takk. - Ok. Bare sett deg.
Takk.
Takk. Ha det.
- Overraskelse! - Hei!
- Savnet deg. - I like måte. Så fint å se dere.
- Hvordan var kjøreturen? - Mye trafikk.
Vi ville feire hjemkomsten og konkurransen!
- Takk, mamma! - Så søtt. Takk.
- Guiden må gi den en god anmeldelse! - Vi kan ikke love noe. Vi får se.
Du er vel ikke for trøtt?
- Nei. Så fint å være hjemme. - Thomas, åpne din counoise.
Hvor fant du den flasken?
Vi har bestilt en suite der konkurransen finner sted.
Til guiden. Du vet, for møter.
- Er guiden fornøyd med en king size-seng? - Guiden trenger ikke senga.
- Den får resten av suiten. - Sant nok.
Ja, sant nok.
- Mamma, har du laget mat? - Nei. Slapp av. Det var Lorenzo.
- Ja. - Takk og pris.
- Å! Kom igjen! - Selv du sa "slapp av".
- La det være igjen litt til meg. - Alltid.
Ok, smak på den og si at dere liker den.
- Er det greit? Ok. - Vi får se.
Jeg er ikke nervøs.
Den er veldig god.
Det føles som om jeg stuper ned i bakken sammen med røttene.
Jeg liker den virkelig.
Den er faktisk utmerket.
Den er strålende, Thomas.
Gratulerer.
- Tusen takk. - Thomas.
Kom igjen.
- Hva? - Fortell dem det.
Det er en hemmelighet.
Jeg burde ikke si det, men jeg skal gjøre det.
Jeg har fått høre at vi er en av de 12 finalistene.
Bravissimo!
- Wow! - Selvfølgelig!
Skål for counoisen og Philippe!
- Og for en gullmedalje! - Ja. Vi håper det.
Jeg er så glad på deres vegne.
- Skal du komme og se finalen? - Selvfølgelig.
- Noen må gjøre oss flaue der. - Ikke hør på ham.
Så, Georgia. Hvordan var det?
Fortell!
Hva?
Hva sa jeg?
- Tok du med deg noen? - Ja. Seks flasker.
- Er dette den mystiske vinen? - Ja. Tenkte vi kunne prøve den sammen.
- Overraskelse. - Så spennende.
Ja, jeg føler meg som Neil Armstrong før han satte sin fot på månen.
Jeg tror aldri han satte sin fot i Georgia, men…
Takk.
Oi.
Wow.
Trenger ikke å bekymre deg for anmeldelsen med denne.
Det er en liten familieproduksjon på en liten tomt ved et kloster.
- Vinen er til munkene… - Jeg skal bli munk.
…og til familieselskapene.
Vi burde lage en spesialutgave for Georgia med denne vinen på forsiden.
Faen heller. Vinen på forsiden og 1200 blanke sider.
Og året etterpå
er det slutt på guiden, slutt på malerier,
slutt på musikk,
slutt på bøker.
Bare denne vinen.
Unnskyld, Thomas.
Din counoise er strålende, men denne…
Jeg vet det.
Neste år er den borte.
- Hvorfor det? - De skal fjerne vinrankene.
Komplisert familiehistorie.
Vi prøvde å overtale eieren, men det funket ikke.
Vi kan ikke la denne vinen dø. Det er umulig.
Jeg vet det.
Jeg visste ikke at du var tilbake, sjef!
Hva er alt dette?
Det kom mens du var borte.
Gikk turen til Europa bra?
Ja. På en måte.
Skal jeg gi deg en rask oppdatering?
Vi har mottatt utvalget fra Artemis Domain.
De vil høre hva du syns om Château-Grillet 2022.
Og du lovet Lim fra Singapore
å hjelpe ham med vinene til Det internasjonale finansieringsinstituttet.
Du må ringe ham. Redaktøren din trenger noen godkjennelser angående boken din.
Château de la Liquière vil høre hva du mener om kork-prøvene.
Du har mottatt vinprøver av siste blanding av Michel Genet-champagnen.
- Du må svare restauranten Red i London… - Unnskyld.
Kan du finne min mors hjemmeadresse?
Ikke si at du spør på mine vegne. Det er en overraskelse.
Greit.
- Er du oppe alt? - Ja. Jeg har noen møter.
Jeg må dra.
- Har du ikke tid til te? - Nei, beklager.
- Ses vi i kveld? - Ja.
Takk.
- Hallo, Madame Léger. - Hallo.
- Hallo. Skiltet ditt. - Hallo.
- Takk. - Følg meg. Hertzborg venter på deg.
FØRSTE VIN-KONKURRANSEN 2024
Kom inn.
Takk.
Takk, Sophie.
- Hallo, Camille. Kaffe? - Hallo, Anita. Nei takk.
Takk for at du møter meg.
Beklager at jeg insisterte, men det er veldig viktig.
Det håper jeg.
Jeg er lutter øre.
Du vet at jeg beundrer det du har oppnådd med denne konkurransen,
i en verden hvor markedsføring er viktigere enn overbevisning.
- Du gjør meg bekymret. - Jeg elsker talentet ditt
i å ruske opp i regler.
Jeg vet at utvalget er gjort,
men jeg ønsker at denne vinen skal bli presentert i finalen.
Rett på sak.
Anita, tro meg når jeg sier at det er den mest utrolige vinen jeg har smakt.
Faren min mente det samme, men han greide aldri å identifisere den.
Issei Tomine og jeg fant den i Georgia. Men den vil snart slutte å eksistere.
Det er sikkert en utrolig historie, men det har ikke noe å si.
Vinrankene blir ødelagt innen en måned.
Hvis vinen deltar i konkurransen, vil den vinne.
- Da må eieren gi opp. - Og Chassangre-vinen?
Er ikke den nok mulighet til en medalje?
Chassangre-vinen vil lykkes enten den vinner eller ikke.
Men denne vinen vil gå tapt.
Du er din fars datter.
Men Léger lager ikke reglene her.
Nei, du gjør det. Du bestemte at det ikke skulle være et fast antall finalister.
Hva er vitsen hvis du ikke er fleksibel? Hva hindrer deg?
Etikk. Hvis du kjenner til det ordet.
Etikk. Burde ikke det bety at man redder en skatt i stedet for å følge en regel?
Legg vekk flasken.
Smak på den. Så kan du bestemme deg. Vær så snill. Bare gjør det for meg.
Skal du så bestikke dommerne til å gi den en medalje?
Hvis dommerne smaker på den, så vinner den.
Selvfølgelig. Ikke rom for tvil.
Du er ikke som din far. Hans arroganse overgikk ikke hans intelligens.
Jeg har et møte. Du kan reklamere for vinen i guiden hvis du liker den så godt.
Er ikke det nok til å redde den, kommer verden seg over det.
Kom inn.
Hallo, Anita.
Se hvem det er.
Camille.
- Går det bra? - Hun skulle til å dra.
Her er en mann som er full av etikk.
Denne veien, Luca.
- Visste du at han var her? - Ja.
Han har kjøpt Clarencia-gruppen, som er en sponsor.
- Jeg trodde du visste det. - Nei.
Har ikke hørt noe om ham siden han prøvde å stjele arven min.
Disse folkene gjør meg kvalm. Denne konkurransen er bare tøv.
Nå skjønner jeg hvorfor pappa foraktet dem.
Jeg tror du burde gi slipp på dette.
Du prøvde å gjøre noe flott, men du er for sterkt involvert.
Du sa vi måtte kjempe for vinen.
Jeg mente det, men vi har ikke ressursene.
- Faren min ville aldri latt dette skje. - Hva ville han gjort?
Hva?
Gjem kniven for meg.
Camille og yndlingsnevøen min. En dobbel glede.
Så du fant vinen.
Bravo. Jeg er imponert.
- Jeg er smigret. - Jeg mener det.
Faren din og jeg lette i årevis.
Vi reiste verden rundt. Vi trodde vi fant den flere ganger.
Georgia. Anita sa det.
Vi lette faktisk der.
Hvilken region kommer den fra?
Fra dalen Kura?
Du kan si det nå.
Du får vite det snart nok. Ha en fin dag.
Camille, hør på meg.
Du er sint på meg, men du kan ikke redde vinen på egen hånd.
Vi må glemme konflikten vår og samarbeide.
- La henne være i fred. - Er du livvakten hennes?
- Nå? - Hva?
Hva ville faren din gjort?
- Glem det. - Kom igjen, si det.
Han ville byttet ut vinen vår med Tamars.
Når han vant, ville han sagt: "Jeg ofret vinen min for å redde en uvurderlig skatt.
Det har alltid vært guidens oppdrag, bla-bla."
- Du får ikke gjøre det mot Thomas. - Nei! Hva er galt med deg?
- Jeg sa bare hva faren min ville gjort. - Ok.
Ellers…
Ellers hva?
…ville han overtalt en annen finalist til å gjøre det.
- Ingen blir med på det. - Sant.
Uansett kjenner vi ikke de andre finalistene.
Sant.
- Hei. - Hei. Sov du greit?
- Ja. Står til? - Bra, bra.
- Jeg har lett etter deg. Vi har et møte. - Unnskyld.
- Ses vi senere? - Ja, ses senere.
Ses senere.
- Går det bra? - Hvorfor ventet du ikke på meg?
Unnskyld. Jeg våknet tidlig på grunn av jetlagen, og du sov så godt.
- Går det bra? - Ja.
Hvordan det?
Camille, hva skjedde i Georgia?
Jeg fortalte deg det.
- Alt? - Alt.
Muriel Delatouche vil intervjue oss.
- Ja. Hvis du ikke føler for det… - Nei, jeg blir med.
- Er du sikker? - Ja. Jeg skal være sukkersøt.
Ok. Vi må sjekke noe ved plassen vår.
- Ja? - God kveld, Kinu. Dette er Issei.
God kveld, Issei. Moren din er ikke her.
- Vet du når hun kommer tilbake? - Nei, hun sa det ikke.
Skal jeg ta imot en beskjed?
Nei. Jeg kommer tilbake. Takk.
Unnskyld, jeg ble oppholdt. Så flott å se deg igjen.
I like måte.
Jeg skriver en kronikk om konkurransen
og skal følge noen vinmakere gjennom prosessen.
- Er ikke Philippe Chassangre her? - Nei. Faren min og konkurranser…
- Det er ikke noe for ham. - Så synd for årets utgave.
Jeg mener, for deres counoise. Nei?
Sånn er det.
Det var drømmen vår. For noen år siden snakket faren min og jeg mye om det, så…
- Bestefar plantet counoise… - Mamma har gått seg vill.
- Jeg må ringe henne. Unnskyld. - Ok.
Hvordan er den?
- Hva syns du? - Ja?
Gå vekk fra Miyabi.
- Ja. - Se deg til venstre.
- Ser du meg? Ved døren? - Ja.
Delatouche står ved Chassangres bord. Hun vet at vi er en av finalistene.
- Ok. - Så hun må vite om de andre,
og hun vil konsentrere seg om dem. Følger vi etter henne, får vi listen.
Jeg kan ikke forlate Thomas.
Er du seriøs?
Ja.
Ok. Og når vi finner en finalist, hvordan skal vi overtale dem?
Vi får se.
Ok, jeg må bare riste av meg Miyabi.
Ok, mamma. Vi ses senere.
Det blir vanskelig for meg. Jeg er opptatt akkurat nå.
Lopez. Jeg heter Muriel Delatouche. Hyggelig å møte deg.
Dette er en stor glede. Det er derfor jeg er her.
- Du skal få jobbe videre. - Den passer til biff.
Ha det.
Vi ses snart. Jeg må gå.
Hva gjør du?
Smaker på viner.
Veldig god.
- Du følger etter journalisten. Hvorfor? - Jeg følger ikke etter noen.
Vet ikke hva du driver med, men jeg liker det ikke.
- Kom. Vi må på fotoseansen. - Hva, nå?
- Vil du ikke spise? - Jeg er ikke sulten.
Du har gått ned i vekt.
Har du vært hos en lege her?
Nei. Men det går bra med meg nå.
Beklager at jeg dro på den måten.
Står til med Camille?
Samme som alltid. Veldig sta.
Vet du hva?
Jeg hadde en rar drøm der ute. Kanskje det var en visjon.
Kanskje på grunn av dykkerulykken.
Det var den dagen jeg holdt på å drukne, vet du.
På Okinawa.
Men i visjonen hadde jeg
et minne.
Mammas hender presset meg ned.
Hun prøvde å lære deg å svømme, og så mistet hun deg.
Hun fikk deg ut av vannet. Hun reddet deg.
Nei.
Hun holdt meg under vannet. Forhindret meg fra å komme opp igjen.
Det er bare et mareritt. Det var ikke det som skjedde.
- Er du sikker på at det var et uhell? - Nå holder det.
Kom igjen, pappa.
Ikke se for deg ting som aldri skjedde.
Du kjenner ikke moren din.
Ok?
Unnskyld. Miyabi dro meg med til en fotoseanse.
Uansett…
Jeg har bare en liste over ti navn.
- Ok. - Kom inn.
Wow.
Hva?
Ingenting.
Ok, så…
Vi har Counoise de Chassangre, åpenbart.
Bodega Juan Lopez, Domaine Jean-Michel Gérin,
Domaine Montrozier, Caliber 12,
- Domaine T-Oinos… - Vent, unnskyld.
Juan Lopez fra Jerez de la Frontera? Issei fortalte meg om den vinen.
- Ja, det er en cinsault. - Eneste finalist uten en vin i guiden.
- Han sier aldri ja. - Hvorfor ikke?
Fordi han ønsker å vise at han kan lage noe annet enn kommersiell vin.
Det er første gang han er utvalgt i en stor konkurranse.
Vi må overtale ham.
Ok.
- Hvordan? - Ved å gi ham oppmerksomheten han vil ha.
- Madame Léger. - Monsieur Lopez. Hallo.
- Hallo. Monsieur Inglese. - Hallo.
- Vi har hørt mye om din cinsault. - Ja.
Den er visstnok eksepsjonell. Kan vi få smake?
Ja, med glede.
- Madame. - Takk.
Takk.
Issei Tomine hadde rett.
Den er harmonisk. Strålende fenolisk modenhet.
En svært interessant vin, Monsieur Lopez. Ung, men lovende.
Jeg er enig.
Vi er i finalen.
Unnskyld. Jeg er så lykkelig.
Vinen hans er i finalen.
Vi har et kontor i andre etasje. Vil du bli med opp?
- Ja, selvfølgelig. - Suite nummer seks. Om en halvtime?
- Perfekt. Ses snart. - Ses snart.
Hasta luego.
- Vi må gå og rydde opp. - Ja.
- Vent, vent.
Klar.
En gave til dere.
- Takk, Juan. Kan jeg kalle deg Juan? - Ja, selvfølgelig.
- Vennligst kom inn. - Velkommen.
Slå deg ned.
Vi vil gjerne ha vinen din i den neste utgaven av guiden.
Jeg er veldig glad og beæret.
Du vil få masse forespørsler. Du blir nødt til å allokere vinen.
Vi er her hvis du trenger råd.
Tusen takk.
Vi er glade for at vi kan kunngjøre det, men vi ønsket å snakke om noe annet.
Vi ønsker å høre hva du syns om denne vinen.
Er dette vinen Issei Tomine lette etter?
Ja.
Så han fant den.
Vi fant den. I Georgia.
- Hvordan greide dere det? - Det tar for lang tid å forklare.
- Er ikke Tomine her? - Nei, han måtte dra tilbake til Japan.
Beklager at jeg spør, men det virket så viktig for ham.
Det er det. For oss begge.
Vennligst smak på den.
Monsieur Tomine hadde rett. Vinen er utrolig.
Den har fylden til en gammel vin, men en ung friskhet og aroma.
Jeg kan aldri lage en slik vin.
Den vil forsvinne.
Hva?
Eieren ønsker å fjerne vinrankene og bygge en golfbane.
Han kan ikke det.
Vi kan redde vinen, Juan, men vi trenger din hjelp.
Min?
Hvis vinen vinner konkurransen, vil eieren stoppe prosjektet.
Er han en av finalistene?
Nei. Og listen er avsluttet.
Så hvis du sier ja, vil vi erstatte din vin med denne i konkurransen.
Vil dere at jeg skal delta med denne vinen i stedet for min i konkurransen?
Under mitt navn?
Ja.
Hva får dere til å tro at jeg sier ja?
På grunn av alt du sa.
Du vet verdien av en vin,
dens historie
og arbeidet som er involvert.
Du er en av de 12 finalistene. Du har allerede fått anerkjennelse.
Men du vet ikke om du kan vinne.
Hvis jeg nekter, kommer den ikke til å være i guiden?
Jo, for den fortjener å være der.
Men sier du ja, utpeker vi den som en favoritt.
Det er bare tre per år.
Tenk på saken, Juan. Vinen din vil være på menyen til de største sommelierene,
ved siden av Romanée-Conti.
Jeg vet hvor stort offer det er for deg.
Nei, du har ingen anelse.
Han gjør det.
Issei, moren din er ikke her.
Jeg kommer tilbake hver dag til hun møter meg.
Hun er ikke i byen, så du trenger ikke å komme de neste dagene.
- Hvor dro hun? - Jeg vet ikke. Jeg er lei for det.
Greit. Takk.
JEG STOLER PÅ AT DU GJØR DIN DEL. ROM 303. JUAN LOPEZ.
De ber talerne om å komme tidligere. Jeg må dra.
Tenk at jeg sa ja til å delta i panelet.
Ikke glem å ha den i flasken din. Takk, Juan. Du gjør noe vidunderlig…
Vi kan ikke forhindre klimaendringene. De er her.
Men vi kan tilpasse oss. Vi må tilpasse oss.
Å pumpe flere millioner liter vann fra elvene er ikke tilpasning, men eskapisme.
- Vi har å gjøre med virkeligheten. - Det er bare ord.
Det Chassangre gjør, er flott, men ikke alle har råd til det.
Uten irrigasjon vil noen gods være borte om 20 år.
Det er sant at Chassangre har midlene, og jeg skjønner at det er umulig
for de mindre aktørene.
Det handler om penger, men desto mer om vilje.
Viljen til å kjempe,
viljen til å investere, til å ta risikoer,
til å flytte på noe for første gang på lenge,
til å endre gamle vaner, selv om folk blir opprørt.
Selv om du må slå i bordet.
For vi kan fortsette som før: samme druesorter, samme metoder,
tradisjon, unngå å endre på noe. Men da kommer vi til å møte veggen.
Eller vi kan være modige og snu alt på hodet.
Ja, det er vanskelig og skummelt, men ellers forsvinner vi.
For vinene våre, alle sammen, står i fare for å dø. Sånn er det.
Er det mulig å redde dem? Kanskje.
Vil det ha sin pris? Utvilsomt, og den vil være stor.
Klart det er en risiko. Men hvis vi ikke tar sjanser,
burde vi kanskje bytte jobb.
Takk, Camille.
Ingen er likegyldige angående din visjon om fremtiden.
- Ønsker noen å svare? - Ja.
FØRSTE VIN-KONKURRANSEN 2024
Det Camille Léger sier, er greit nok, men jeg vet ikke hva jeg skal gjøre,
for det er ikke bare tørke.
Det er også for milde vintere, for mye regn på feil tid,
meldugg, sekksporesopper og parasitter vi ikke hadde før.
Vi har dvergsikader, flekkvingefruktfluer,
jævla nattsvermere, nematoden Xiphinema…
VINEN DIN DELTAR I KONKURRANSEN. DEN KOMMER TIL Å VINNE. DU MÅ KOMME.
BASERT PÅ MANGAEN "DROPS OF GOD"
Tekst: Espen Stokka