KÉSZÜLT TADASHI AGI ÉS SHU OKIMOTO MANGÁJA ALAPJÁN.
- Bocsi! - Hé!
Üdv újra Franciaországban!
Ribanc!
TÖRÉKENY
Hála istennek.
Nem kellett volna kijönnöd!
Hogy repültél?
Prímán!
Bocs, nem volt egy nyugodt percem, hogy felhívjalak.
Hát, jó hírem van.
Mi az?
Döntős a borunk.
- Ez eszméletlen! - El sem hiszem.
Tényleg megérdemled. Ügyes vagy.
Ügyesek vagyunk!
Sokat tettél érte.
Apád örül?
Azt hiszem, elmosolyodott.
Hiányoztál.
Menjünk. Anyád vár minket.
Hogy van Issei?
Jobban.
- Ne vigyem? - Nem, nem kell.
- Jó estét. - Jó estét.
Elvehetem a táskáját?
Nem, kösz. Magamnál tartom.
Jó. Foglaljon helyet.
Köszönöm.
MENNYEI CSEPPEK
Köszönöm. Viszlát.
- Meglepetés! - Hahó!
- Hiányoztál. - Á, te is nekem!
Úgy örülök, hogy látlak. Jól vagy?
- Milyen utad volt? - Mozgalmas, mint mindig.
Meg akartuk ünnepelni a visszatérésed, és a verseny kezdetét!
- Köszönöm, anya! - De édes vagy, köszönöm.
Csak a kalauz jó értékelést adjon!
Nem ígérhetünk semmit. Meglátjuk.
Jól vagy? Nem vagy fáradt?
- Jól vagyok. Jó itthon. - Gyere, Thomas,
bontsuk fel a counoise-odat. Beledöglök, hogy megkóstoljam.
Hol találtad ezt a palackot?
Foglaltunk egy lakosztályt a verseny château-jában,
a kalauznak, tudod, tárgyalónak.
A kalauz elégedett az ötcsillagos kingsize ággyal?
A kalauznak nem kell ágy.
- Az övé a lakosztály többi része. - Gondolom.
Ja, gondolom.
Anya? Te főztél?
Nem. Ne aggódj. Lorenzo volt.
- Hála istennek. - Én voltam.
- Hé! Ne már. - Te is azt mondtad, ne aggódjak.
- Hagyjatok nekem is. - Anyósom.
- Mindig. - Köszönöm.
Oké, kóstoljátok meg. És mondjátok meg, ízlik-e.
Megfelel? Oké.
Lássuk.
Kicsit se izgulok.
Nagyon jó.
Úgy érzem, mintha lehatolnék a gyökerekkel, mélyen a földbe.
Komolyan, nagyon ízlik.
Ez ténylegesen kiváló.
Ragyogó, Thomas. Komolyan.
Gratulálok.
- Nagyon köszönöm. - Thomas.
Rajta.
- Mi az? - Mondd el nekik.
Na jó, ez titok.
Tényleg nem kéne elmondanom… mégis elmondom,
ma tudtam meg, hogy bent vagyunk a 12 döntős között.
Bravissimo!
- Nahát! - Még szép!
A 100 éves counoise-ra, és Philippe-re!
És az aranyéremre!
Igen. Reméljük.
Annyira örülök neked. Tényleg.
- Eljössz a döntőre? - Naná, hogy elmegyek.
Hát, kell valaki, aki leéget minket.
Rá se hederíts!
Na és milyen volt Georgia?
Meséld el!
Mi az?
Rosszat mondtam?
Hoztál belőle?
Igen. Hoztam hat palackkal.
- Ez a rejtélyes bor? - Igen.
Gondoltam, kóstoljuk meg együtt.
- Úgyhogy meglepi. - De izgi!
Úgy érzem magam, mint Neil Armstrong, mielőtt kilépett a Holdra.
Georgiába talán nem tette be a lábát, de…
Köszönöm.
Hű.
Hűha.
Ennek az értékelésével nem lesz gond.
Egy nagyon kis családi pincészet
egy nagyon kis földön, egy kolostor mellett.
- A bor főleg a szerzeteseké… - Szerzetesnek állok.
És a családtagoké.
Csinálhatnánk egy grúz különkiadást,
és ezt a bort tennénk a címlapra.
Picsába.
Ez a bor a címlapon, és 1200 üres oldal.
És az ezt követő években
nem kell több kalauz,
nem kell több festmény,
nem kell több zene,
nem kell több könyv…
csak ez a bor.
Ne haragudj, Thomas.
A counoise-od kitűnő…
de ez a bor…
Tudom.
Jövőre már nem lesz.
Miért?
Kivágják a tőkéket.
Bonyolult családi história.
Próbáltuk meggyőzni a tulajt,
de nem sikerült.
Nem hagyhatjuk, hogy ez kihaljon.
Ez lehetetlen.
Tudom.
TOKIÓ
Főnök, nem tudtam, hogy visszajött!
Mi ez az egész?
Ez mind a távolléte alatt jött.
Jól sikerült az európai útja?
Igen. Nagyjából.
Felzárkóztassam a legsürgősebb teendőkből?
Kaptunk egy válogatást az Artemis-birtoktól…
Várják a visszajelzését a 2022-es Château-Grillet-ről.
És megígérte Lim úrnak Szingapúrból,
hogy segít, milyen bort válasszon a Nemzetközi Pénzügyi Tanácsnak.
Várja a hívását.
És a szerkesztője jóváhagyást kér néhány szövegre a könyvéhez.
A Château de la Liquière várja a véleményét
a dugótesztek eredményéről.
Kapott néhány csendesbor-mintát
a Michel Genet pezsgő végső elegyéhez.
Válaszolnia kell a londoni Red étteremnek…
Elnézést.
Kiderítené az anyám címét? A privát címét.
Ne mondja, hogy nekem lesz. Meglepetés.
Persze.
Már fent vagy?
Igen.
Megbeszéléseim vannak.
Mennem kell.
Nincs időd teázni?
Nincs, bocs, anya.
- Este találkozunk? - Igen.
Köszönöm.
- Jó reggelt, Léger kisasszony. - Jó reggelt.
- Jó reggelt, kisasszony. A jelvénye. - Jó reggelt.
- Köszönöm. - Jöjjön, kérem.
Hertzborg asszony már várja.
ELSŐ ÉVJÁRAT VERSENY 2024
Tessék.
Köszönöm.
Köszönöm, Sophie.
Üdv, Camille.
- Kávét? - Üdv, Anita. Nem, köszönöm.
Köszönöm, hogy fogadott.
Elnézést, hogy erőltettem, de ez tényleg fontos.
Remélem is!
Csupa fül vagyok.
Tudja, mennyire csodálom, amit támogat, amit sikerült elérnie ezzel a versennyel,
abban a világban, ahol több a reklám, mint a meggyőződés
a borok és termelőik terén.
Kezdek aggódni…
Díjazom a tehetségét,
ahogy felrázza a szabályokat, normákat.
Tudom, hogy a válogatás lezárult,
de szeretném, ha ez a bor döntős lehetne.
Rögtön a lényegre.
Anita, higgyen nekem, mikor azt mondom,
ez a legkülönlegesebb bor, amit életemben kóstoltam.
Apám is így gondolta, de nem sikerült azonosítania.
De mi Issei Tominével megtaláltuk Georgiában.
Viszont hamarosan el fog tűnni.
Bizonyára hihetetlen történet,
de kár a gőzért.
Az összes tőkét elpusztítják a hónap végén.
Ha a bor elindul a versenyen, megnyeri, és a tulaj
- felhagy a terveivel. - És a chassangre-i bor?
Az nem elég esély az éremre magának?
A chassangre-i bor amúgy is sikeres lesz, akár nyer, akár nem.
De ez a bor el fog tűnni.
Maga tényleg az apja lánya.
De itt nem a Léger-k hozzák a szabályokat.
Nem, maga hozza.
És maga döntött úgy, hogy ne legyen fix a döntősök száma.
Mi értelme, ha nem rugalmas?
Mi gátolja meg, hogy felvegyen még egy bort?
Az erkölcs. Ha ismeri ezt a szót.
Erkölcs…
Erkölcsösebb a szabálykövetés, mint a bajban lévő kincs megmentése?
Elteheti a palackot.
Kóstolja meg. Kóstolja meg, és aztán döntsön.
Kérem, csak ennyit tegyen meg.
És aztán? Megvesztegeti a zsűrit, hogy érmet adjanak a bornak?
Ha a zsűri megkóstolja, nyerni fog.
Hát persze. Itt kétségnek helye nincs.
Nem is olyan, mint az apja. Nála az arrogancia nem homályosította el az észt.
Megjött, akit várok.
Hirdesse az elveszett borát a kalauzában, ha annyira szereti.
És ha ez nem elég a megmentéséhez, nos, a világ majd csak kiheveri.
Tessék!
Üdvözlöm, Anita.
Nocsak, ki van itt.
Camille.
- Jól van? - Épp távozni készül.
Magára hagyom a megtestesült erkölccsel.
Erre, Luca.
- Tudtad, hogy itt van? - Igen.
Most vette meg a Clarencia csoportot, ők az egyik szponzor.
Azt hittem, tudod.
Hát nem tudtam.
Nem hallottam felőle, mióta megpróbálta ellopni az örökségemet.
Rosszul leszek.
Mindenkitől rosszul vagyok. Ez a verseny egy kamu.
Tudod, már értem, az apám miért vetette meg őket.
Szerintem engedd el.
Csodálatos, amit el akarsz érni, de lehet, hogy túlságosan belefolytál.
- Azt mondtad, harcoljunk ezért a borért. - Komolyan gondoltam.
De nincsenek eszközeink.
Annak ellenére, milyen volt, az apám ezt sose hagyta volna.
Mit tett volna?
Mi az?
Tedd el azt a kést.
Camille és a kedvenc unokaöcsém, dupla öröm.
Szóval megtaláltad a bort.
Bravó, le vagyok nyűgözve.
- Hízelgő. - Komolyan mondom.
Apáddal éveken át kerestük.
Beutaztuk érte a bolygót. Sokszor hittük, hogy megtaláltuk.
Anita azt mondja, Georgia.
Igazából ott is kerestük.
Melyik régióból van?
A Kura völgyből?
Most már elárulhatod.
Nemsokára megtudod.
Szép napot.
Camille, figyelj rám.
Tudom, hogy haragszol, de egyedül nem mentheted meg ezt a bort.
Félre kell tennünk a konfliktusainkat, össze kell fognunk.
Hagyd békén.
Te vagy a testőre?
- Nos? - Mi az?
Az apád mit tett volna?
Felejtsd el.
Mondd már meg.
Kicserélte volna a borunkat Tamaréval.
És mikor nyert volna, olyasmit mondott volna, hogy:
„Feláldoztam a saját borom, hogy megmentsek egy kincset.
Ez a kalauz küldetése kezdettől fogva, bla-bla-bla.”
Ezt nem teszed meg Thomas-val.
Naná, hogy nem! Mi ütött beléd?
Azt mondtam, amit apám tett volna.
Oké.
Vagy pedig…
Vagy pedig mi?
Keresett volna egy másik döntőst, és rábeszélte volna a cserére.
Senki se menne bele ebbe.
Aha.
Különben se tudjuk, ki a többi döntős.
Aha.
- Hahó! - Sziasztok. Jól aludtál?
- Jól vagy? - Igen. És te?
Jól, jól.
Már mindenhol kerestelek.
- Találkozónk van. Megyünk. - Bocs.
- Később tali. Oké. Pá! - Jó, később.
Sziasztok.
- Jól vagy? - Igen, de miért nem vártál meg?
Bocs.
Korán felébredtem a jetlag miatt, te meg mélyen aludtál.
- Jól vagy? - Igen.
Miért?
Camille,
mi történt Georgiában?
Már elmondtam.
- Mindent? - Mindent.
Muriel Delatouche interjút szeretne egy órán belül.
Igen. De ha nincs kedved…
De, jövök.
- Biztos? - Igen. Édes leszek, mint a cukor.
Na jó.
Meg kell néznünk valamit a standon.
- Igen? - Jó estét, Kinu asszony. Issei vagyok.
Jó estét, Issei.
Az édesanyja nincs itt.
Tudja, mikor jön vissza?
Nem… Nem mondta.
Akar üzenetet hagyni neki?
Nem. Visszajövök. Köszönöm.
Bocsánat, feltartottak. Öröm újra látni önt.
Úgyszintén.
Rövid riportot írok a versenyről,
és követek néhány termelőt a folyamat közben.
Philippe Chassangre nincs itt?
Nincs, az apám és a versenyek…
Ez nem az ő világa.
Milyen nagy kár, pont az idei kiadásnál.
Mármint a counoise-t illetően… Nem?
Hát, tudja, hogy van.
Ez egy álom volt.
Néhány éve apámmal sokat beszéltünk erről, úgyhogy…
- A nagyapám ültette a counoise-t… - Bocsánat, az anyám megint eltévedt.
Vissza kell hívnom.
- Elnézést. Rögtön jövök. - Oké.
Milyen?
- Mit gondol? - Igen?
Gyere el Miyabitól, kérlek.
- Igen. - Nézz balra.
- Látsz engem? Az ajtónál? - Igen.
Delatouche a Chassangre-standnál van. Tudja, hogy a döntősök között vagyunk.
- Értem. - Tehát tudja a többi döntőst is.
És rájuk fog koncentrálni.
Ha követjük, meglesz a lista.
Én nem tudom követni, mert Thomas-val kell maradnom.
Komolyan beszélsz?
Igen.
Oké.
És ha megvannak a döntősök, hogy győzzük meg őket?
Meglátjuk.
Jó, csak le kell ráznom Miyabit.
Jó, anya, le kell tennem. Majd találkozunk.
Nehéz lesz nekem. Most nem érek rá.
Lopez úr, Muriel Delatouche vagyok.
Nagyon örvendek.
Örvendek, uram.
Nagyon örülök. Örömmel. Ezért vagyok itt.
CHASSANGRE BIRTOK BODEGO JUAN LOPEZ
Nos, magára bízom…
Passzol a steakhez.
Viszlát.
Viszontlátásra. Mennem kell.
MONTROZIER-BIRTOK
T-OINOS-BIRTOK
JACQUES SELOSSE BIRTOK FROMM BORÁSZAT
Y. CLERGET-BIRTOK F. MERLIN-BIRTOK
Mit csinálsz?
Bort kóstolok.
Nagyon jó.
Nem, követed azt az újságírót. Miért?
Nem követek én senkit.
Nem tudom, mit csinálsz.
De nem tetszik.
Gyere. Mennünk kell a fotózásra.
- Micsoda, most? - Igen.
- Nem akarsz te is enni? - Nem vagyok éhes.
Fogytál.
Voltál itt orvosnál?
Nem. De már jól vagyok.
Ne haragudj, hogy úgy otthagytalak.
Hogy van Camille?
Ugyanúgy. Makacs, mint az ördög.
Tudod…
Különös álmom volt ott külföldön.
Lehet, hogy látomás volt.
Sőt, talán a búvárbaleset miatt volt.
Azt a napot láttam, amikor majdnem megfulladtam, tudod.
Okinaván.
De a látomásomban,
az emlékemben…
éreztem, hogy anya keze nyom a víz alá.
Próbált úszni tanítani, és kicsúsztál.
Ő kihúzott a vízből. Megmentett.
Nem.
Lenyomott a víz alá.
Nem hagyta, hogy feljöjjek.
Ez csak egy rossz álom volt.
Nem ez történt.
- Biztos vagy abban, hogy baleset volt? - Elég legyen.
Kérlek, apa.
Ne képzelj olyasmiket, amik meg se történtek.
Nem ismered az anyádat.
Rendben?
Bocs…
Miyabi elcibált egy fotózásra.
Na szóval…
Úgyhogy csak egy tízes névlistám van.
- Oké. - Gyere be.
Ó, azta.
Mi az?
Semmi.
Szóval…
Itt van a Counoise de Chassangre, nyilván.
Bodega Juan Lopez, Jean-Michel Gérin-birtok,
Montrozier-birtok, Caliber 12,
- T-Oinos Clos Stegasta-birtok… - Várj, bocs.
Juan Lopez, a Jerez de la Fronterától?
Issei mesélt a boráról.
Igen, egy cinsault.
Döntősként csak neki nincs kalauzos bora.
Sose menne bele.
Miért?
Mert meg akarja mutatni,
hogy képes mást is csinálni, nemcsak kommersz bort.
Most először válogatták be nagy versenybe.
Meg kell győznünk.
Oké.
Hogyan?
Elintézzük, hogy megkapja az áhított elismerést.
- Léger kisasszony. - Üdv, Lopez úr.
- Jó napot. Üdv, Inglese úr. - Üdv.
- Sokat hallottunk a cinsault-járól. - Értem.
Állítólag földöntúli. Megkóstolhatjuk?
Hát persze. Örömömre szolgál.
- Kisasszony. - Köszönöm.
Köszönöm.
Issei Tominének igaza volt.
Nagyon harmonikus, kiváló a fenolos érettsége.
Ez egy nagyon érdekes bor, Lopez úr.
Fiatal, de nagyon ígéretes.
Igen, egyetértek.
Döntősök vagyunk.
Elnézést. Csak… olyan boldog vagyok.
Döntős a bora.
Van egy irodánk a másodikon. Esetleg feljönne?
Igen, persze.
Hatos lakosztály. Fél óra múlva?
- Perfekt. Akkor találkozunk. - Viszlát.
Hasta luego.
Rendbe kell raknunk a kupidat.
- Igen. - Várj, várj.
Minden oké!
Ajándék önöknek.
Köszönjük, Juan.
- Nem baj, ha Juannak hívom? - Dehogy.
Kérem, fáradjon be.
Isten hozta.
Kérem, üljön le.
Szeretnénk, ha a bora benne lenne a kalauz következő kiadásában.
Nagyon örülök, nagyon megtisztelő.
El fogják árasztani megrendelésekkel.
Limitálnia kell majd a mennyiségeket.
Segítünk, ha tanácsra van szüksége.
Nagyon köszönöm.
Örömmel közöljük ezt önnel…
…de valójában azért hívtuk, hogy másról beszéljünk.
Szeretnénk, ha megkóstolná ezt a bort, és véleményezné.
Ez az a bor, amit Issei Tomine keresett, igaz?
Igen.
Tehát megtalálta.
Együtt találtuk meg, Georgiában.
Hogyan sikerült?
Túl sokáig tartana elmagyarázni.
- Tomine úr nincs itt? - Vissza kellett mennie Japánba.
Bocsánat, hogy ennyit kérdezek, de olyan fontosnak tűnt neki.
Fontos is. Mindkettőnknek.
Kérem, kóstolja meg.
Tomine úrnak igaza volt. Ez a bor hihetetlen.
Egy óbor textúrájával bír,
de a frissessége és az aromái újbort sugallnak.
Én sosem leszek képes ilyen bort készíteni.
Ez el fog tűnni.
Hogyan?
A tulajdonos ki akarja vágni a tőkéket, hogy golfpályát építsen.
Nem tehet ilyet.
Megmenthetjük ezt a bort, Juan, de segítenie kell.
Nekem?
Ha ez a bor megnyeri a versenyt, a tulaj leáll az építkezéssel.
Ő is a döntősök közt van?
Nem.
És a listát lezárták.
Ezért, ha beleegyezik,
szeretnénk kicserélni a maga borát erre a versenyen.
Azt akarják, hogy ezeket a palackokat tegyem be a versenybe a magaméi helyett?
Az én nevem alatt?
Igen.
Miből gondolják, hogy belemegyek?
Mindabból, amit most mondott.
Ismeri a bor értékét,
a történetét,
és a belefektetett munkát.
Bent van a 12 döntős között.
Ez már magában is az elismerés jele.
De nem biztos, hogy megnyeri a versenyt.
Ha nemet mondok, nem kerülök be a kalauzba?
De. Bekerül, mert a bora megérdemli, hogy benne legyen.
De ha belemegy, akkor bekerül a kedvencek közé is.
Évente csak három kedvenc van.
Gondolja meg, Juan.
A bora a legnagyobb sommelier-k itallapján,
a Romanée-Conti mellett.
Tudom, hogy ez milyen áldozat magának.
Nem tudja. Sejtelme sincs.
Bele fog menni.
Issei, az édesanyja nincs itt.
Mondja meg neki, hogy mindennap jövök, míg nem hajlandó fogadni.
Nincs a városban, úgyhogy szerintem a következő pár napban ne vesződjön ezzel.
- Hová ment? - Nem tudom.
Sajnálom.
Értem. Köszönöm.
SZÁMÍTOK RÁ, HOGY TELJESÍTI AZ ALKU MAGÁRA ESŐ RÉSZÉT.
303-AS SZOBA. JUAN LOPEZ.
Kérik a szónokokat, hogy jöjjenek korábban. Megyek.
El se hiszem, hogy belementem, hogy beszélek a csoportban.
Ne feledje a saját palackjába tölteni.
Köszönöm, Juan. Csodálatos, amit tesz…
Nem tudjuk meggátolni a klímaváltozást. Már itt van.
De tudunk alkalmazkodni. És muszáj is.
Bocsánat, de minden évben litermilliókat szivattyúzni a folyókból,
az nem alkalmazkodás. Az menekülés.
A valósággal van dolgunk!
Ezek csak szavak. Csupán csak szavak.
Amit Chassangre-ben csinálnak, remek,
de nem mindenkinek telik erre.
Ha nem tudunk öntözni, néhány birtok 20 éven belül eltűnik.
Igaz, Chassangre-ban voltak eszközeink a megelőzéshez,
és teljesen értem, hogy ez nem lehetséges a kisebb termelők számára.
Ez pénzkérdés, igazuk van. De mindenekfelett akarat kérdése.
Hogy akarunk-e harcolni,
akarunk-e befektetni, kockáztatni,
megmozdítani azt, ami sok száz évig mozdulatlan volt,
megbolygatni régi szokásokat, még ha ez dühít is egyeseket.
Ha az asztalra kell is csapni.
Mert nem dolgozhatunk tovább úgy, mint eddig:
ugyanolyan szőlőfajtákkal, módszerekkel, hagyománnyal, kerülve bármiféle változást.
Akkor biztos beleállunk a földbe.
Vagy lehetünk merészek, felboríthatjuk az asztalt.
Igen, ez nehéz és ijesztő, de vagy ez van, vagy eltűnünk.
Mert a borainkat, az összeset,
a kihalás veszélye fenyegeti. Ez tény.
Van rá esély, hogy megmentsük őket? Talán.
Meglesz ennek az ára? Semmi kétség, és magas lesz.
Ez nyilván hazárdjáték.
De ha nem vagyunk készen a kockáztatásra,
akkor keressünk más munkát. Ezt gondolom.
Köszönöm, Camille.
Egy biztos, az elképzelése a jövőről senkit sem hagy hidegen.
- Akar valaki reagálni? - Igen, én.
ELSŐ ÉVJÁRAT VERSENY 2024
Ez mind szép és jó, amit Camille Léger mond,
de már nem tudom, mitévő legyek,
mert nem csak az aszály a baj.
Hanem hogy a telek túl enyhék, túl sok eső jön rosszkor,
meg az üszög, lisztharmat, az összes többi élősködő, ami korábban nem volt!
Van mezei kabóca, pettyesszárnyú muslica,
a rohadék szőlőmoly, a tűfonálféreg…
A BORA RÉSZT VESZ AZ ELSŐ ÉVJÁRAT VERSENYEN.
ÉS NYERNI FOG. EL KELL JÖNNIE.
KÉSZÜLT TADASHI AGI ÉS SHU OKIMOTO MANGÁJA ALAPJÁN.
A feliratot fordította: Speier Dávid