ПО МАНГА ПОРЕДИЦАТА НА ТАДАШИ АГИ
Извинете!
Добре дошла във Франция! Кучка!
ЧУПЛИВО
Слава богу.
Защо дойде, късно е.
- Как мина полетът? - Чудесно!
Съжалявам, не намерих време да ти се обадя.
- Имам добра новина. - Каква?
Виното ни е финалист.
- Страхотно! - Не е за вярване.
- Заслужаваш го, браво. - Браво на нас!
- И ти направи много. - Доволен ли е баща ти?
Май го видях да се усмихва.
Липсваше ми.
Да вървим, майка ти ни чака.
- Как е Исей? - По-добре.
- Да взема ли чантата? - Не.
- Добър вечер. - Привет.
- Да взема ли чантата ви? - Не, ще стои при мен.
- Мерси. - Седнете.
Благодаря.
- Довиждане. - Мерси.
Изненада!
- Липсваше ми. - И ти. Така се радвам да те видя.
- Как пътувахте? - Пак задръстване.
Да отпразнуваме завръщането ти и конкурса!
- Благодаря, мамо! - Много мило.
- Да дадете добра рецензия в справочника! - Нищо не обещаваме, ще видим.
Не си ли уморена?
- Не, радвам се, че съм си вкъщи. - Хайде, Тома.
Да отворим твоя "Куноаз", умирам да го опитам.
Къде намери тази бутилка?
Резервирахме апартамент в замъка за конкурса.
За справочника, за срещи.
Доволен ли е справочникът от широкото легло?
Той няма нужда от легло. За него е останалият апартамент.
Предполагам.
- Мамо, готвила си? - Не бой се, Лоренцо сготви.
Слава богу.
- Стига де! - Ти самата каза "не бой се".
Остави и за мен.
- Винаги. - Мерси.
Опитайте и ми кажете, че ви харесва. Става ли така?
Да видим.
Не се притеснявам.
Много е хубаво.
Сякаш се впивам заедно с корените дълбоко в земята.
Сериозно, харесва ми.
Това вино е отлично.
Прекрасно е, Тома.
Поздравления.
- Благодаря ви. - Тома.
Хайде.
- Какво? - Кажи им.
Добре, това е тайна. Не бива да ви казвам, но ще го направя.
Днес научих, че сме един от 12-те финалисти.
- Брависимо! - Разбира се, че сте финалисти!
- За стогодишния "Куноаз" и Филип! - И за златен медал!
Да се надяваме.
Много се радвам за теб.
- Ще дойдете ли на финала? - Разбира се, че ще дойда.
- Трябва някой да ни излага. - Не го слушай.
Как беше в Грузия?
Разказвай!
Какво?
Какво казах?
- Донесла ли си? - Да, шест бутилки.
- От тайнственото вино? - Да.
Реших, че трябва да го опитаме заедно.
- Изненада. - Вълнуващо!
Чувствам се като Нийл Армстронг, преди да стъпи на Луната.
Не мисля, че е стъпвал в Грузия, но…
Благодаря.
Не се притеснявай за рецензията на това вино.
Много малко семейно производство
на малък парцел земя в близост до манастир.
- За монасите е. - Ще стана монах.
И за семейните празници.
Ще направим специално издание за Грузия, а това вино ще е на корицата.
Майната му - това вино на корицата и после 1200 празни страници.
А в следващите години -
без справочник, без картини,
без музика,
без книги…
Само това вино.
Съжалявам, Тома.
Виното ти е отлично,
но това…
Знам.
Догодина вече няма да го има.
- Защо? - Ще изкоренят лозите.
Сложна семейна история.
Опитахме се да убедим собственика, но не се получи.
Не може това вино да умре. Невъзможно е.
Знам.
ТОКИО
Шефе, не знаех, че сте се върнали!
- Какво е всичко това? - Пристигна, докато ви нямаше.
Добре ли мина пътуването до Европа?
Да, донякъде.
Да ви осведомя ли за най-спешното?
Получихме селекцията от домейн "Артемида".
Очакват мнението ви за "Шато-Грийе 2022".
И обещахте на г-н Лим от Сингапур
да го посъветвате в избора му на вино за Международния финансов съвет.
Очаква да му се обадите.
А редакторът ви иска да съгласува текстове от книгата ви.
"Шато дьо ла Ликер" искат мнение за резултатите от тестовете на корк.
Получихте мостри от тихи вина за купажа на шампанското "Мишел Жьоне".
- Ресторант "Ред" в Лондон чака отговор… - Извинявай.
Ще намериш ли личния адрес на майка ми?
Не казвай, че е за мен. Готвя й изненада.
Разбира се.
- Вече си станала? - Да, имам срещи.
Трябва да вървя.
- Нямаш ли време за чай? - Не, съжалявам.
- До довечера? - Да.
Благодаря.
- Добро утро, г-це Леже. - Добро утро.
Добро утро. Вашият бадж.
- Благодаря ви. - Елате, госпожа Херцборг ви чака.
КОНКУРС "ПЪРВА РЕКОЛТА 2024"
Влезте.
- Мерси. - Благодаря, Софи.
- Здравей, Камий. Кафе? - Здравей, Анита. Не, благодаря.
Благодаря, че ме прие. Прости ми, че настоях, но е много важно.
Дано!
Слушам те.
Възхищавам ти се за каузата, какво си постигнала с този конкурс
в свят с повече маркетинг, отколкото плам към виното и винарите.
- Тревожиш ме. - Имаш талант да рушиш правилата.
Знам, че селекцията приключи,
но искам това вино да бъде представено на финала.
Направо на въпроса.
Анита, повярвай ми,
това е най-разкошното вино, което съм опитвала.
Така е смятал и баща ми, но не е успял да го идентифицира.
С Исей Томине го открихме в Грузия.
Но скоро няма да го има.
Сигурно историята му е увлекателна, но няма смисъл.
Лозите ще бъдат унищожени в края на месеца.
Ако виното се представи в конкурса, то ще спечели
- и собственикът ще размисли. - Не ви ли стига един шанс за медал?
Виното "Шасангр" ще има успех дори да не спечели.
Но това вино ще бъде загубено.
Метнала си се на баща си.
- Но Леже не определят правилата тук. - Не, определяш ги ти.
И реши, че няма да има фиксиран брой финалисти.
Прояви гъвкавост. Какво пречи да добавиш още едно вино?
- Етиката, ако знаеш тази дума. - Етиката.
Не значи ли да нарушиш правилата, за да спасиш съкровище?
Прибери бутилката.
Опитай го. Опитай и тогава реши.
Само това те моля.
И после замисляш да подкупиш журито, за да му даде медал ли?
- Ако журито го опита, виното ще спечели. - Разбира се, изобщо не се съмняваш.
Не си като баща си - арогантността му не замъгляваше разума му.
Имам друга среща.
Рекламирай изгубеното си вино в справочника си.
И ако не е достатъчно, за да го спасиш, светът ще го преживее.
Влезте.
Здравей, Анита.
Я, кой бил тук!
Камий.
- Как си? - Тъкмо си тръгваше.
Оставям те с един много етичен мъж.
Насам, Лука.
- Знаеше ли, че е тук? - Да.
Той придоби групата "Кларенсия", която е спонсор.
- Мислех, че знаеш. - Не.
Не съм го чувала, откакто опита да открадне наследството ми.
Гади ми се от тези хора. Конкурсът е пълна глупост.
Сега разбирам защо баща ми ги презираше.
Мисля, че трябва да се откажеш.
Идеята ти е достойна за уважение, но си я взела твърде присърце.
- Ти каза да се борим за това вино. - И говорех сериозно.
Но нямаме средства.
Въпреки греховете си баща ми не би го позволил.
Какво би направил?
Какво?
Скрий ножа по-далеч.
Камий и любимият ми племенник - двойно удоволствие.
Значи си намерила виното.
Браво, впечатлен съм.
- Ласкаеш ме. - Говоря сериозно.
С баща ти го търсехме години наред.
По цял свят. Няколко пъти мислехме, че сме го намерили.
Анита ми каза, че е в Грузия.
Търсехме и там.
От кой регион е? От долината на река Кура ли?
- Вече можеш да ми кажеш. - Ще разбереш съвсем скоро. Приятен ден.
Камий, чуй ме.
Сърдита си ми, но не можеш да спасиш това вино сама.
Да забравим различията си и да работим заедно.
- Остави я на мира. - Да не си й телохранител?
- Е? - Какво?
Какво би направил баща ти?
- Остави. - Хайде, кажи ми.
Би сменил нашето с виното на Тамар.
И когато спечели, щеше да каже нещо от рода на:
"Пожертвах виното си в името на безценно съкровище.
Това бе мисията на справочника…"
- Няма да го причиниш на Тома. - Не, разбира се, луд ли си?
- Просто това би направил баща ми. - Добре.
Или пък…
Или пък какво?
Щеше да намери друг финалист и да го убеди за подмяната.
- Никой не би се съгласил. - Права си.
Така или иначе не знаем кои са другите финалисти.
Да.
- Здравейте. - Здрасти. Наспа ли се?
- Да. Как си? - Добре.
- Търсих те, имаме уговорка. - Да, извинявай.
- До после, чао. - Да, ще се видим.
До после.
- Как си? - Защо не ме изчака?
Прощавай, събудих се рано заради часовата разлика, а ти още спеше.
- Добре ли си? - Да.
Защо?
Камий, какво се случи в Грузия?
Разказах ти.
- Всичко ли? - Всичко.
Мюриел Делатуш иска да ни интервюира.
- Да, но ако не ти е до това… - Не, ще дойда.
- Сигурна ли си? - Да. Ще бъда любезна.
Добре. Трябва да видим нещо на щанда.
- Да? - Добър вечер, госпожо Кину. Исей е.
Добър вечер, Исей-сан. Майка ви не е тук.
- Знаете ли кога ще се върне? - Не ми е казала.
Да й предам ли нещо?
Не, ще дойда пак. Благодаря ви.
Извинете, забавиха ме. Радвам се да ви видя пак.
И аз.
Правя кратък репортаж за конкурса и ще проследя няколко винопроизводители.
- Не е ли тук Филип Шасангр? - Не, баща ми не си пада по конкурсите.
Трябваше да дойде за това издание. Заради вашия "Куноаз"… Нали?
Значи знаете.
Това беше нашата мечта.
Преди няколко години с баща ми говорихме много за това.
- Дядо ми засади "Куноаз"… - Майка ми пак се е изгубила.
- Трябва да й се обадя. Ей сега идвам. - Добре.
Как е?
- Да? - Моля те, отдалечи се от Мияби.
- Добре. - Погледни наляво.
- До вратата съм. - Видях.
Делатуш е на щанда на "Шасангр". Знае, че сме един от финалистите.
- Добре. - Значи знае кои са другите.
Вероятно ще говори с тях. Ако я проследим, ще научим кои са.
Аз не мога, трябва да остана с Тома.
Сериозно ли?
Да.
Добре.
- Ако намерим финалист, как ще го убедим? - Ще видим.
Добре, само трябва да забаламосам Мияби.
Ще затварям, мамо, до после.
Ще ми бъде трудно. Зает съм в момента.
Господин Лопес, аз съм Мюриел Делатуш. Приятно ми е. Здравейте.
Много се радвам. С удоволствие, затова съм тук.
ДОМЕЙН "ШАСАНГР" БОДЕГА "ХУАН ЛОПЕС"
- Оставям ви. - Това вино върви с пържола.
- Чао. - До скоро, оставям ви.
ДОМЕЙН "МОНТРОЗИЕ"
ДОМЕЙН "Т-ОИНОС"
"ПЕР СЕ ВИНЕС" "ДЖУЗЕПЕ КИНТАРЕЛИ"
ДОМЕЙН "ЖАК СЕЛОС" ВИНАРНА "ФРОМ"
ДОМЕЙН "И. КЛЕРЖЕ" ДОМЕЙН "Ф. МЕРЛЕН"
Какво правиш?
Дегустирам вина. Много е добро.
Не, следиш тази журналистка. Защо?
Не следя никого.
Не знам какво правиш, но не ми харесва.
- Да вървим на фотосесията. - Сега ли?
- Не искаш ли да хапнеш? - Не съм гладен.
Отслабнал си.
Ходил ли си на лекар тук?
Не, но вече съм добре.
Съжалявам, че си тръгнах така.
Как е Камий?
Както винаги - ужасно инатлива.
Знаеш ли…
Имах странен сън там. Може би беше видение.
Може би заради инцидента.
Спомних си деня, в който едва не се удавих.
В Окинава.
Но във видението ми
споменът…
Майка ми ме натискаше надолу.
Учеше те да плуваш, но те изпусна.
Тя те извади от водата, спаси те.
Не.
Държеше ме под водата.
- Пречеше ми да изплувам. - Било е само кошмар. Не беше така.
- Сигурен ли си, че е било злополука? - Стига!
Хайде, татко.
Не фантазирай неща, които не са се случили.
Не познаваш майка си.
Разбра ли?
Извинявай, Мияби ме замъкна на някаква фотосесия.
Така. Успях да открия само десет имена.
- Добре. - Влез.
- Леле. - Какво?
Нищо.
Значи…
Имаме "Куноаз дьо Шасангр", естествено.
Бодега "Хуан Лопес", домейн "Жан-Мишел Жерен",
домейн "Монтрозие", "Калибър 12".
- Домейн "T-Оинос Кло"… - Извинявай.
Хуан Лопес от Херес де ла Фронтера? Исей ми каза за неговото вино.
Да, "Сензо".
Само той няма вино в справочника.
- Не би се съгласил. - Защо?
Иска да покаже, че може да произвежда и друго освен комерсиално вино.
За първи път е избран в голям конкурс.
Трябва да го убедим.
Добре. Как?
Ще му дадем признанието, което търси.
- Мадам Леже. - Здравейте, г-н Лопес.
- Здравейте. Г-н Инглезе. - Привет.
- Похвалиха ни вашето "Сензо". - Добре.
Казаха ни, че е неземно. Може ли да го опитаме?
Разбира се, с удоволствие.
- Мадам. - Благодаря.
Мерси.
Исей Томине беше прав.
Много е хармонично, с отлична фенолна зрялост.
Много интересно вино, г-н Лопес.
Младо, но многообещаващо.
Съгласна съм.
Ние сме финалисти.
Извинете, просто много се радвам.
Виното му е на финала.
Имаме офис на втория етаж. Ще дойдете ли?
- Разбира се. - Номер шест. След половин час?
- Идеално, ще се видим. - До скоро.
Аста луего.
Трябва да оправим кочината ти.
- Да. - Чакай!
Готово!
- Подарък за вас. - Благодаря, Хуан.
- Може ли да ви наричам Хуан? - Да.
Заповядайте.
Добре дошли.
Седнете.
Ще се радваме виното ви да влезе в следващото издание на справочника.
Радвам се, много съм поласкан.
Ще бъдете затрупани с поръчки. Ще трябва да разпределяте продажбите.
- Тук сме, ако ви трябва съвет. - Благодаря ви.
Ще го обявим на драго сърце,
но ви поканихме да обсъдим нещо друго.
Опитайте това вино и ни кажете какво мислите.
Това е виното, което търсеше Исей Томине, нали?
Да.
- Значи го е намерил. - Намерихме го заедно, в Грузия.
- Как успяхте? - Дълго е за обяснение.
- Г-н Томине не е ли тук? - Трябваше да се върне в Япония.
Простете, че питам, но явно беше много важно за него.
Важно е и за двама ни.
Моля, опитайте го.
Г-н Томине беше прав. Това вино е невероятно.
Има текстурата на старо вино, но свежестта и ароматите на младостта.
Не бих могъл да направя такова.
- То ще изчезне. - Какво?
Собственикът иска да изкорени лозята и да построи голф игрище.
Не може да го направи.
Можем да спасим това вино, но ни трябва вашата помощ.
Моята?
Ако виното спечели конкурса, собственикът ще спре проекта.
- Сред финалистите ли е? - Не.
Списъкът е затворен.
Ето защо, ако сте съгласен, ще заменим вашето вино с това на конкурса.
Искате да участвам с бутилки от това вино вместо моето в конкурса?
На моето име?
Да.
Защо смятате, че ще се съглася?
Вече го казахте.
Знаете каква е стойността на едно вино, историята му
и трудът, вложен в него.
Вие сте сред 12-те финалисти. Това вече е знак за признание.
Но не сте сигурен, че ще спечелите.
Ако откажа, сигурно няма да включите моето в справочника?
Не, ще го включим, защото заслужава.
Но ако приемете, ще ви включим във фаворитите.
Те са само три годишно.
Помислете си, Хуан.
Виното ви при най-добрите сомелиери, до "Романе-Конти".
Знам каква жертва е това за вас.
Не, нямате представа.
Ще се съгласи.
Исей-сан, майка ви не е тук.
Кажи й, че ще идвам всеки ден, докато не ме приеме.
Извън града е, няма смисъл да идвате през следващите няколко дни.
- Къде е отишла? - Не знам.
Съжалявам.
Ясно, благодаря.
РАЗЧИТАМ ДА СПАЗИТЕ УГОВОРКАТА. СТАЯ 303. ХУАН ЛОПЕС.
Викат ораторите по-рано, тръгвам.
Защо се съгласих да говоря!
И го пресипете във ваша бутилка.
Благодаря, Хуан, прекрасно е…
Не можем да спрем климатичните промени.
Но можем и трябва да се адаптираме.
Простете, но да черпиш милиони литри от реките всяка година,
- не е адаптация, а късогледство. - Такава е реалността!
Това са само думи.
Иновациите в "Шасангр" са чудесни, но не всеки може да си ги позволи.
Ако не напояваме, някои винарни ще изчезнат до 20 г.
Да, имахме средствата да се подготвим
и разбирам, че това не е по силите на по-малките сред нас.
Проблемът е паричен, но преди всичко е въпрос на воля.
Волята за борба,
волята да инвестирате, да поемате рискове,
да преместите това, което не е местено от векове,
да промените навиците дори да разстроите хората.
Дори ако трябва, да ударите с юмрук. Може да продължим както досега.
Със същите традиционни сортове и методи, да не променяме нищо.
И ще се блъснем в стената.
Или можем да проявим смелост и да обърнем нещата.
Да, това е трудно и страшно, но иначе ще изчезнем.
Защото всички наши вина са застрашени от изчезване. Това е факт.
Имаме ли шанс да ги спасим? Може би.
Ще има ли цена? Несъмнено, и тя ще бъде висока.
Разбира се, това е риск.
Но ако не поемаме рискове, трябва да сменим професията, така мисля.
Благодаря, Камий.
Никой не е безразличен към вашата визия за бъдещето.
- Някой иска ли думата? - Аз.
Всичко, което казва Камий Леже, е много хубаво,
но вече не знам какво да правя, проблемът не е само сушата.
Твърде меки зими, твърде много дъжд в неподходящо време,
мана, брашнеста мана и паразити, каквито нямаше преди!
Има листозавивачки, петниста дрозофила,
онези гадни молци, нематод ксифинема…
ВИНОТО ТИ Е В КОНКУРСА И ЩЕ СПЕЧЕЛИ. ТРЯБВА ДА ДОЙДЕШ.
ПО МАНГА ПОРЕДИЦАТА НА ТАДАШИ АГИ
Превод на субтитрите Живко Тодоров