BASERT PÅ MANGAEN "DROPS OF GOD"
SKJØNNER DU IKKE AT JEG GJØR ALT DETTE FOR Å REDDE VINEN?
- Hvor er Issei? - Han kommer tilbake i morgen.
- Har han fått nok av meg? - Han måtte gjøre noe.
- Lar deg være alene med en mann som meg? - Eller du er alene med ei jente som meg.
Ok. Skal vi smake på noen viner?
Kom igjen.
Hvilken skal vi begynne med?
- Denne? - Vent. La oss sette stemningen først.
Janis Joplin.
Flott.
- Musikk, alkohol, pen fransk jente… - Slutt å tulle. Hør etter.
Visste du at hun hatet hjembyen sin?
Hun rømte til California for å endre verden.
Når jeg hører på sangen…
…tenker jeg på en orkan.
Lukt på den.
I begynnelsen virker den disharmonisk,
som om den mangler samspill. Den er laget av tre druesorter.
Den er helt kaotisk.
Men i munnen…
…eksploderer den.
Uorden blir harmoni.
De tre druesortene blir til én.
Lukk øynene.
Ta en slurk.
Hører du fortsatt musikken?
Vin er som musikk. Den knytter deg til følelsene dine.
Den reparerer sår.
"Clos Venturi."
Italiensk?
Korsika.
En liten vingård i fjellene. Vidunderlig.
En til.
Hvem er det?
Hermitage, Jean-Louis Chave, 2009.
Lind.
Kaprifol.
Jeg ligger i en hengekøye. Hjemme.
Det er kveld.
Det er en lett bris. Den gynger meg i søvn.
Typen min er med meg.
Vi skal dra for å ta en drink, men ikke akkurat nå.
Ikke snakk om typen din. Det ødelegger alt.
Din tur.
Jeg er på en seilbåt.
Lyset strømmer gjennom gardinene.
Vi har akkurat elsket.
Fortsett.
Du skal til Frankrike snart.
Du gråter. Du er fortapt.
Jeg vil at du skal bli.
Nei.
Jeg ber dem om å servere deg middag.
- Dette er Tamar. - Er Issei der?
Han ligger i senga.
- Allerede? Går det bra med ham? - Han var veldig trøtt.
Er du fortsatt hos Davit?
Ja.
Da ønsker jeg deg en veldig fin kveld.
Honoka? Honoka!
Honoka! Honoka!
- Pappa! - Hjelp meg! Hjelp meg!
Hjelp meg…
Stram den godt, ok?
Og den også.
Jeg trodde ikke du ville greie det.
Og nå… må jeg holde det jeg lovet.
Kjenner du til den?
Nei.
Hva ser du?
Et barn…
…som er alene.
Det er vinter.
Det er kaldt.
- Han er fortapt. - Nei, han er ikke fortapt.
Han er sint.
- Du vet ingenting om meg. - Sant.
Du er ikke slik jeg så for meg.
- Synd familien din ikke vet hvem du er… - De bryr seg ikke.
Tamar er ikke faren din.
Hun ble lært å hate deg. Det er ikke hennes skyld.
Slik det ikke er din skyld at moren din døde.
Den er vakker.
Jeg vet hvilken vin som passer til den.
Ja.
- Hvor var du? Jeg har ringt. - Jeg sier det senere.
Ok. Davit sier at han vil komme på besøk og drikke et glass vin.
Camille spør om Davit kan komme på besøk og smake på vinen din.
- Gi meg nøklene. Bare dra. - Trenger du meg ikke?
- Nei, ta deg fri i dag. - Ok.
Jeg skulle ikke kommet.
- Det kommer til å gå bra. - Ja, sikkert.
Ingenting har forandret seg. Det lukter fortsatt dritt.
Jeg er ikke bevæpnet.
Vennligst sitt, Davit.
Skal dere holde oss med selskap?
Forrige gang jeg så deg…
…satt du på en trehjulssykkel.
Du har også blitt eldre.
Håret ditt er grått.
La oss drikke.
1989. Det året du ble født.
Det året jeg ble født. Det året jeg ble født og mamma døde.
Vil du at vi skal prate? Jeg er her.
Ok.
Hei.
Takk.
Går det bra?
I dag er de lykkelige.
I morgen blir det ikke like lett.
Vet du hva jeg elsker ved deg?
- Hva? - At du er festlig.
Kom igjen, Issei. Vi reddet vinen.
Er det noe galt?
Vil du gå en tur?
Hvor gammel var du?
Tre år gammel.
Jeg tror det var på øya Okinawa.
Da jeg var tre…
…husker jeg jordskjelvet i Kobe.
Jeg våknet midt på natten.
Jeg var livredd. Jeg trodde huset ville falle ned på meg.
Moren min kom for å hente meg.
Hun tok meg med til hagen, under stjernene,
og sang en sang for å roe meg ned.
Moren min ville latt taket falle ned på meg.
Men mamma sier det aldri skjedde.
Da jorden ristet, løp hun inn på rommet mitt,
og jeg sov.
Jeg la ikke merke til noe.
Vi kan ta feil av det som skjedde, det vi ble fortalt,
- det vi så for oss… - Dette er annerledes.
Jeg er sikker på at det skjedde.
Da tror jeg deg.
Bli med oss, Issei.
- Vi prater om det når vi er ferdige her. - Ja.
Vi tar oss av det. Jeg lette lenge etter deg i fjellet.
Vi er her.
Ingenting. Alt er så annerledes.
- Er det den? - Ja, det er den du pisset i.
- Kom, kom. - Ja.
Kom, Davit. Jeg var for ung til å huske det uansett.
Ja, men jeg husker at jeg fikk juling av faren min.
Kom, kom.
La oss velge.
- Hvor mange skal vi ta? - Rundt 20.
Vi venter mange gjester.
Davit, ta denne.
- Det holder. Ta denne. - La meg gjøre det, mamma.
Vi går.
Går det bra?
Kjære venner.
Vi har gjester, så jeg skal si noen ord.
Hvis vi alle er her i dag, sammen…
…så er det nok takket være Gud. Gud være lovet.
Men mer enn noe annet er det takket være Camille og Issei.
Dere hjalp oss med å huske
at vi en gang var barn.
Og vi er av samme blod, Davit.
La oss glemme det som har skjedd, og vi tilgir deg, Davit.
La oss drikke. Skål.
Skål.
I flere år drakk jeg ikke vin.
Det virker som om jeg har gått glipp av noe viktig i denne familien,
i min familie. Og takk.
På to dager har livet mitt endret seg, og jeg vil takke dere begge.
Jeg var en bølle, og nå er jeg respektert. Vet ikke hva som skjedde.
Jeg er fortsatt den samme gutten som pisset i kvevrien.
Blasfemi.
Men mens vi tørker støv av dette, gadd noen av dere å spørre om hvorfor?
Eller tenkte dere: "Han ble født slem. Ingenting han kan gjøre med det."
Ikke sant?
Tamar, vil du fortelle dem hvorfor det skjedde?
- Davit. - Jeg er ikke ferdig.
Faren min skjøt hunden dagen før.
Han drepte hunden min fordi han ikke likte bjeffingen,
eller kanskje fordi jeg var så glad i ham.
Han var alt jeg hadde. Han holdt meg varm når jeg var redd om natten.
Han beskyttet meg. Ingen av de gjorde det, forresten.
Jeg kan ikke huske at hun var der da det skjedde.
Jeg kan ikke huske at du sa noe
da faren min låste meg inne i kjelleren i tre dager.
I mørket. Låst inne i kjelleren uten lys, uten mat, uten vann. Ingenting.
Da de tok meg med ut, var jeg utmattet,
og nå sier du at du tilgir meg?
Det er du som burde be meg om tilgivelse!
Du burde be på knærne!
Dere må begynne å pakke, for jeg skal selge alt dette.
Alt sammen skal forsvinne. Brennes ned. Det var det.
Slipp meg.
Du har ringt Davit Abashidze. Vennligst legg igjen en beskjed.
- Mobilsvar. Jeg prøver igjen. - Ingen vits.
- Han har bestemt seg. - Han vil roe seg ned.
Vi ble involvert i en historie som ikke er vår.
Få tilbake mobilen.
Du hørte ham.
Om to uker er alt dette borte. Det er ikke det du ønsker.
Vinen er vakker, og den kommer til å gå tapt.
Gi meg tilbake mobilen min. Vær så snill.
Hvor skal du?
Bli med meg.
Tamar.
Jeg har en idé.
Om to dager må jeg være i Paris for Første vin-konkurransen.
Det er en av verdens viktigste konkurranser.
Den er bare for nye viner som aldri har blitt solgt før.
Som din. Jeg kan overtale dem til å ha med vinen din i konkurransen.
Og den vil vinne. Det er jeg sikker på.
- Jeg ønsker ikke å vinne en konkurranse. - Du, nei. Men Davit, jo.
La Davit være.
Tamar, vinen som vinner konkurransen, blir umiddelbart verdensberømt.
Davit er forretningsmann. Han vil se at det gagner ham.
Dette vil funke, jeg lover. Du må stole på meg.
Du hører ikke etter.
Denne vinen vil aldri være i en konkurranse.
Den vil aldri bli solgt. Den blir ikke laget for det.
Kom og hjelp oss med å flytte vinen til klosteret.
- Du må høre på det hun sier. - Det er hun som ikke hører etter.
Du er egoistisk…
…akkurat som faren vår.
Ser du? Vinen er reddet.
- Ja? - Det er Ketevan.
Takk.
Jeg vet ikke om jeg har styrken til å stå opp så tidlig i morgen,
så jeg sier farvel nå.
Takk for alt.
Kom på besøk igjen, ok?
Besøk meg også.
- God natt. - God natt.
God natt.
Til deg.
De er fra 2021. Den siste årgangen.
Det blir aldri en ny en.
Du kan åpne en hvis du noensinne blir mørkeredd igjen.
Takk.
God natt.
Hallo.
Å, nei. Jeg beholder den. Takk.
STOL PÅ MEG
Hurpe.
BASERT PÅ MANGAEN "DROPS OF GOD"
Tekst: Espen Stokka