PERUSTUU TADASHI AGIN & SHU OKIMOTON MANGAAN "DROPS OF GOD".
ETKÖ YMMÄRRÄ, ETTÄ TEEN TÄMÄN KAIKEN TÄMÄN VIININ PELASTAMISEKSI!
Missä Issei on?
Hän palaa huomenna.
Saiko tarpeekseen minusta?
Hänellä oli tekemistä.
Ja jätti sinut kahden kaltaiseni miehen kanssa.
Ehkä sinut jätettiin kaltaiseni tytön kanssa.
Selvä.
Maistellaanko viinejä?
Tule.
Mistä aloitetaan?
- Tästäkö? - Odota. Luodaan ensin tunnelma.
Janis Joplin.
Hienoa.
- Musiikkia, alkoholia, ranskalaistyttö… - Älä perseile. Kuuntele.
Tiesitkö, että hän inhosi kotikaupunkiaan?
Hän pakeni Kaliforniaan muuttamaan maailmaa.
Kun kuuntelen sitä,
ajattelen kaiken pois pyyhkivää hurrikaania.
Haista sitä.
Ensin on riitasointuja. Ei ole yhtenäisyyttä.
Se on tehty kolmesta rypäleestä.
Se on aivan sekaisin.
Mutta suussa…
Se räjähtää.
Epäjärjestys muuttuu harmoniaksi.
Kolme rypälelajiketta sekoittuu yhdeksi.
Sulje nyt silmäsi.
Sulje silmäsi.
Ota huikka.
Kuuletko yhä musiikin?
Viini on kuin musiikkia.
Se yhdistää tunteisiin.
Se korjaa haavat.
"Clos Venturi."
Italialaistako?
Korsikalta.
Pieni viinitarha vuorilla. Ihana.
Toinen.
Kuka tuo on?
Hermitage, Jean-Louis Chave, 2009.
Lehmus,
kuusama…
Olen riippumatossa -
kotona.
On ilta.
Pieni tuulenvire.
Se keinuttaa minut uneen.
Poikaystäväni on kanssani.
Olemme lähdössä drinkille myöhemmin.
Älä puhu poikaystävästäsi.
Se pilaa kaiken.
Sinun vuorosi.
Olen purjeveneessä.
Valo siintää hytin verhojen läpi.
Olemme juuri rakastelleet.
Jatka vain.
Palaat pian Ranskaan.
Sinä itket. Olet hukassa.
Haluan sinun jäävän.
Ei.
Käsken tarjota illallista.
Tamar tässä.
Onko Issei siellä?
Hän on sängyssä.
Nytkö jo? Onko hän kunnossa?
Hän oli hyvin väsynyt. Oletko yhä Davitilla?
Olen.
Sitten toivotan sinulle mukavaa iltaa.
Honoka!
- Isi! - Apua!
Auta minua.
Pidä tiukasti kiinni.
Ja tämä myös.
En uskonut sinun onnistuvan.
Ja nyt -
minun täytyy pitää lupaukseni.
Tunnetko sen?
En.
Kerro. Mitä näet?
Pienen lapsen -
yksin.
On talvi.
On kylmä.
Hän on eksynyt.
Eikä ole.
Hän on vihainen.
Et tiedä minusta mitään.
Se on totta.
Olet erilainen kuin odotin.
On surullista, ettei sukusi tiedä, kuka oikeasti olet.
He eivät välitä.
Tamar ei ole isäsi.
Tämä opetti hänet vihaamaan sinua, muttei se ole hänen vikansa.
Aivan kuin äitisi kuolema ei ole sinun syytäsi.
Se on kaunis.
Tunnen vain yhden vastaavan viinin.
Niin?
Missä olet? Yritin soittaa.
Kerron myöhemmin.
Selvä. Davit sanoo haluavansa tulla viinilasilliselle.
Camille kysyy, saako Davit tulla maistamaan viiniäsi.
- Anna avaimet. Sinäkin voit lähteä. - Etkö tarvitse tänään?
- En. Pidä vapaata. - Kuten haluat.
Ei olisi pitänyt tulla.
Kaikki menee hyvin.
Niin varmasti.
Mikään ei ole muuttunut.
Haisee yhä paskalta.
En tullut aseistettuna.
Ole hyvä ja istu, Davit.
Liityttekö seuraamme vai?
Kun viimeksi näin sinut,
ajoit kolmipyöräisellä.
Sinäkin olet vanhentunut.
Hiuksesi ovat harmaat.
Juodaan.
Vuosikertaa -89, syntymävuotesi.
Syntymävuoteni.
Minun syntymävuoteni ja äidin kuolinvuosi.
Haluatko puhua? Olen tässä.
Hyvä on.
Hei.
Kiitos.
Oletko kunnossa?
Tänään he ovat onnellisia.
Huomenna ei ole niin helppoa.
Tiedätkö, mistä pidän sinussa?
Mistä?
Olet hauska.
Älä nyt, Issei. Me pelastimme viinin.
Onko jokin vialla?
Haluatko kävelylle?
Kuinka vanha olit?
Kolmevuotias.
Se taisi olla Okinawan saarella.
Kun olin kolmevuotias…
Muistan Koben maanjäristyksen.
Se herätti minut keskellä yötä.
Olin kauhuissani. Luulin talon romahtavan päälleni.
Äiti tuli hakemaan minut.
Hän vei minut puutarhaan tähtien alle -
ja lauloi rauhoittaakseen minut.
Minun äitini -
olisi antanut katon romahtaa päälleni.
Paitsi äitini vannoo, ettei sitä tapahtunut.
Kun maa tärisi, hän ryntäsi huoneeseeni.
Minä nukuin.
En huomannut mitään.
Välillä sekoitamme tapahtuneen ja meille kerrotun,
- mitä kuvittelemme… - Minulle se on erilaista.
Olen varma tapahtuneesta.
Sitten uskon sinua.
Tule, Issei. Tule mukaamme.
- Puhutaan, kun olemme valmiita täällä. - Joo.
- Me hoidamme sen. - Ei.
- Etsin sinua siltä vuorelta pitkään. - Häh?
Olemme perillä.
- No? - Ei mitään. Kaikki on erilaista.
- Onko tuo Ketevanin? - On. Siihen sinä kusit.
- Tule, tule. - Tule.
Tule, Davit. Mennään.
Olin liian nuori muistamaan.
Niin, mutta minä muistan selkäsaunan isältä sen jälkeen.
Tule, tule.
Valitaan.
- Montako otetaan? - Noin 20.
Odotamme monia vieraita.
Davit, ota tämä.
- Riittää. Ota tämä. - Ei, siinä se.
- Ota tämä. - Anna minun, äiti.
Lähdetään nyt.
Oletko kunnossa?
Rakkaani.
Meillä on vieraita, joten sanon pari sanaa.
Jos olemme kaikki täällä tänään yhdessä,
se on ehkä Jumalan ansiota.
Kunnia Jumalalle.
Mutta ennen kaikkea se on teidän ansiotanne, Camille ja Issei.
Te autoitte meitä muistamaan, että me…
Me olimme lapsia.
Ja olemme samaa verta, Davit.
Unohdetaan aiempi, ja me annamme sinulle anteeksi, Davit.
Juodaan. Kippis.
Kippis.
En juonut viiniä vuosiin.
Näköjään menetin jotain tärkeää tässä suvussa,
minun suvussani, ja kiitos.
Kahdessa päivässä elämäni on muuttunut, ja haluan kiittää teitä molempia.
Olin kiusaaja, ja nyt minua kunnioitetaan. En tiedä, mitä tapahtui.
Olen yhä sama vanha lapsi, joka kusi qvevriin.
Jumalanpilkkaa.
Mutta kun nyt olemme täällä sopimassa,
vaivautuiko kukaan teistä kysymään, miksi tein niin?
Vai ajattelitteko vain: "Sellainen hän on. Pahaksi syntynyt.
Hän ei voi sille mitään"?
Eikö niin?
Tamar, haluatko kertoa heille, miksi se tapahtui?
- Davit. - En lopettanut vielä.
Isäni ampui koiran edellisenä päivänä.
Hän tappoi koirani, koska ei pitänyt haukkumisesta -
tai ehkä koska rakastin sitä koiraa kovin.
Koska minulla ei ollut muuta. Se lämmitti minua, kun pelkäsin yöllä.
Se suojeli minua. Eikä muuten kukaan heistä suojellut.
En muista hänen olleen siellä, kun se tapahtui.
En muista sinun sanoneen mitään,
kun isä lukitsi minut kellariin kolmeksi vuorokaudeksi.
Pimeään.
Lukittuna kellariin ilman valoa, ruokaa ja vettä. Ei mitään.
He ottivat minut ulos sieltä uupuneena,
ja nytkö sanot antavasi minulle anteeksi?
Teidän pitäisi pyytää anteeksi minulta!
Teidän pitäisi olla polvillanne!
Teidän pitää alkaa pakata, koska minä myyn tämän kaiken.
Kaiken. Se on ohi, mennyttä. Poltan sen poroksi.
Siinä se.
Irti minusta.
Soitit Davit Abashidzelle. Jätä viesti. Kiitos.
Vastaaja. Yritän taas.
Se on turhaa.
Hän on päättänyt.
Hän rauhoittuu.
Sekaannuimme muiden tarinaan.
Palauta puhelimeni.
Kuulit, mitä hän sanoi.
Kahden viikon päästä tämä kaikki on mennyttä.
Sitäkö haluat?
Tämä viini on kaunista, ja se menetetään.
Anna puhelimeni takaisin. Ole kiltti.
Minne menet?
Tule mukaani.
Tamar.
Sain idean.
Ylihuomenna minun pitää olla Pariisissa Ensimmäinen vuosikerta -kisassa.
Se on yksi tärkeimmistä kilpailuista maailmassa.
Se on varattu viineille, joita ei ole markkinoitu aiemmin.
Kuten omasi.
Voin suostutella heidät ottamaan viinisi kilpailuun.
Ja se voittaa. Olen varma siitä.
En halua voittaa kilpailua.
Et sinä, mutta Davit haluaa.
Jätä Davit rauhaan.
Kilpailun voittaneesta viinistä tulee välittömästi maailmankuulu.
Davit on liikemies. Hän näkee etunsa siinä.
Tämä toimii. Lupaan sen.
- Sinun pitää luottaa minuun. - Sinä et kuuntele.
Tämä viini ei kilpaile ikinä.
Sitä ei myydä ikinä.
Sitä ei valmisteta sitä varten.
Tule auttamaan viinin siirtämisessä luostariin.
Sinun pitää kuunnella häntä.
Hän ei kuuntele.
Olet itsekäs.
Aivan kuin isämme.
Näetkö? Viini on pelastettu.
Niin?
Ketevan tässä.
Kiitos.
En tiedä, jaksanko herätä niin aikaisin huomenna,
joten hyvästelen nyt.
Kiitos kaikesta.
Palaa tapaamaan meitä.
Ja sinä minua.
- Hyvää yötä. - Öitä.
Hyvää yötä.
Se on sinulle.
Vuodelta 2021.
Viimeinen vuosikerta.
Toista ei tule ikinä.
Voit avata yhden, jos joskus pelkäät pimeää taas.
Kiitos.
Hyvää yötä.
Terve.
Ei. Minä pidän sen. Kiitos.
LUOTA MINUUN
Ämmä.
PERUSTUU TADASHI AGIN & SHU OKIMOTON MANGAAN "DROPS OF GOD".
Tekstitys: Jari Vikström