PODLE MANGY „DROPS OF GOD“
BOŽSKÉ KAPKY
NECHÁPEŠ, ŽE TO DĚLÁM, ABYCH ZACHRÁNILA TO VÍNO!
Kde je Issei?
Vrátí se zítra.
Má mě dost?
Má nějakou práci.
- Nechá tě samotnou s mužem jako já? - Nebo tebe s ženou jako já.
Tak jo.
Ochutnáme nějaká vína?
Jdeme.
Kterým začneme?
- Tímhle? - Počkej. Navodíme atmosféru.
Janis Joplin.
Super.
- Hudba, alkohol, pěkná Francouzka… - Nehraj si na chytráka. Poslouchej.
Víš, že nesnášela svoje rodné město?
Jak mohla, hned utekla do Kalifornie změnit svět.
Když tohle poslouchám…
vidím hurikán, co všechno odfoukne.
Čichni si.
Zpočátku působí ty tóny disonančně.
Nejednotně.
Je ze tří vinných odrůd.
Chaoticky vibrují.
Ale v ústech…
Je to výbuch.
Chaos se změní v harmonii.
Tři odrůdy se smísí.
Teď zavři oči.
Zavři je.
Dej si.
Slyšíš ještě hudbu?
Víno je jako hudba.
Napojí tě na tvoje emoce.
Léčí zranění.
„Clos Venturi.“
Italské?
Z Korsiky.
Z malé vinice v horách.
Báječné.
Další.
Kdo to je?
Hermitage, Jean-Louis Chave, 2009.
Lípa.
Zimolez.
Jsem v houpací síti.
Doma.
Je večer.
Větřík věje.
Houpe mě a uspává…
Můj přítel je se mnou.
Zajdeme si na drink, ale ne hned teď.
O svém příteli nemluv.
Všechno to kazí.
Teď ty.
Jsem na plachetnici.
Světlo proniká skrze záclony kajuty.
Zrovna jsem se milovali.
Pokračuj.
Brzy se vrátíš do Francie.
Pláčeš. Jsi zmatená.
Chci, abys zůstala.
Ne.
Řeknu jim, ať ti přinesou večeři.
Tady Tamar.
Je tam Issei?
Je v posteli.
Už? Je v pořádku?
Byl hodně unavený.
Ty jsi pořád u Davida?
Ano.
Tak to ti přeju moc pěkný večer.
Honoko!
- Tati! - Pomoz mi!
Pomoz mi…
Pevně, ano?
A tamto taky.
Nečekala jsem, že to zvládneš.
A teď…
musím dodržet slib.
Znáš to?
Ne.
Pověz mi, co vidíš.
Malého chlapce.
Samotného.
Je zima.
Je chladno.
Ztratil se.
Neztratil se.
Zlobí se.
Nic o mně nevíš.
To je pravda.
Jsi jiný, než jsem čekala.
Škoda, že to tvoje rodina neví.
Nezajímá je to.
Tamar není tvůj otec.
To on ji naučil, aby tě nesnášela.
Ty zase nemůžeš za smrt svojí matky.
Je to krásné.
Znám víno, které se k tomu hodí.
Ano.
Kdes byl? Volala jsem ti.
Povím ti to pak.
Tak jo, David tam chce zajet na skleničku vína.
Camille se ptá, jestli David může přijet ochutnat tvoje víno.
- Dej mi klíče. Už jdi. - Nepotřebuješ mě?
- Ne. Vezmi si volno. - Dobře.
Byl to špatný nápad.
Bude to v pořádku.
No jasně.
Nic se nezměnilo.
Smrdí to tu jako sračky.
Nejsem ozbrojený.
Posaď se, Davide.
Přidáte se k nám?
Když jsem tě viděl minule…
jezdils na tříkolce.
Taky jsi zestárl.
Máš šedivé vlasy.
Napijme se.
Ročník 1989. To je rok, kdy ses narodil.
Já jsem se narodil.
A ve stejný rok naše matka zemřela.
Chtěla sis promluvit? Jsem tu.
Dobře.
Hej.
Děkuju.
Jsi v pořádku?
Dnes jsou šťastní.
Zítra to až tak snadné nebude.
Víš, co se mi na tobě líbí?
Co?
Je s tebou zábava.
No tak, Isseii. To víno jsme zachránili.
Děje se něco?
Nepůjdeme se projít?
Kolik let ti bylo?
Tři roky.
Asi se to stalo na Okinawě.
Když mi byly tři…
Vzpomínám si na zemětřesení v Kóbe.
Vzbudilo mě uprostřed noci.
Byla jsem vyděšená. Myslela jsem, že na mě ten dům spadne.
Máma pro mě přišla,
odnesla mě do zahrady pod hvězdnou oblohu
a na uklidněnou mi zpívala.
Moje máma…
by na mě dům nechala spadnout.
Jenže máma tvrdí, že se to nestalo.
Po otřesu spěchala ke mně do pokoje
a já jsem spala.
Ničeho jsem si nevšimla.
Někdy se nám zážitky pletou s tím, co nám řekli.
- Co si představujeme. - Mně ne.
Jsem si jistý, že se to stalo.
Tak ti věřím.
Pojď, Isseii, pojď s námi.
Pak to ještě probereme.
Jo.
- Pečujeme o to. - Ne.
Dlouho jsem tě tam hledala.
Jsme tady.
Nic. Všechno je tu jiné.
Ta je Ketevanina?
Ano, ta, do které jsi načural.
- Pojď. - Jo.
Jdeme, Davide.
Stejně jsem byla malá a nepamatuju si to.
Jo, ale já si pamatuju, jak mi pak táta nařezal.
Pojď.
Něco vybereme.
- Kolik jich vezmeme? - Asi 20.
Přijde hodně hostů.
Davide, vezmi tohle.
- To stačí. Vezmi to. - To stačí.
- Vezmi to. - Dej mi to.
Pojďme.
V pořádku?
Drazí.
Máme tu hosty, tak řeknu pár slov.
Že jsme tu dnes tak pospolu…
je nejspíš díky Bohu.
Sláva Bohu.
Ale především je to díky vám, Camille a Isseii.
Pomohli jste nám rozpomenout se…
že jsme jednou byli děti.
Jsme jedné krve, Davide.
Zapomeňme na to, co bylo.
Odpouštíme ti, Davide.
Pijme. Na zdraví.
Na zdraví.
Víno jsem nepil roky.
Nebýt s touto rodinou byla velká ztráta.
Je to moje rodina. Děkuju.
Můj život se v posledních dvou dnech změnil. Chci vám oběma poděkovat.
Byl jsem za tyrana. Teď mě respektují. Nevím, co se stalo.
Jsem stejný člověk. Ten kluk, co nachcal do kvevri.
Rouhačství.
Když už si tu nalíváme čistého vína,
zajímalo vůbec někoho z vás, proč jsem to udělal?
Nebo jste si řekli: „Celý on. Zlý se už narodil.
S tím se nedá nic dělat.“
Že ano?
Tamar, povíš jim to? Proč se to stalo.
- Davide. - Neskončil jsem.
Otec den před tím zastřelil psa.
Zabil mého psa, protože neměl rád jeho štěkot
nebo možná proto, že jsem ho miloval.
Nikoho jiného jsem neměl.
Zahříval mě, když jsem se v noci bál.
Ochraňoval mě.
Což neudělal nikdo z nich.
Když se to stalo, ona tu pro mě nebyla.
Nepamatuju si, že bys cokoliv řekla,
když mě otec na tři dny zamknul do sklípku.
Potmě.
Zamknul mě do sklípku bez světla, bez jídla a vody. Bez ničeho.
Vynesli mě odtamtud vyčerpaného.
A ty teď řekneš, že mi odpouštíš?
To vy byste mě měli prosit o odpuštění!
Máte být na kolenou!
Začněte si balit, protože to tu celé prodám.
Je konec. Srovnám to tu se zemí.
Tak.
Pusť mě.
Voláte Davidu Abašidzovi. Zanechte zprávu. Děkuji.
Schránka. Zkusím to pak.
Zbytečně.
Už se rozhodl.
Uklidní se.
Připletli jsme se k příběhu, který není náš.
Vrať mi ten mobil.
Slyšels ho.
Za dva týdny tu s tím bude konec.
To bys chtěl?
Tohle víno je skvělé, ale zanikne.
Vrať mi můj mobil. Prosím.
Kam jdeš?
Pojď se mnou.
Tamar.
Mám nápad.
Za dva dny musím být v Paříži na soutěži První sklizeň.
Je to jedna z nejdůležitějších soutěží na světě.
Je pouze pro nová vína, která zatím nejsou na trhu.
Jako to tvoje.
Přesvědčím je, aby tvoje víno do soutěže zařadili.
Vyhraje. Tím jsem si jistá.
Nechci vyhrát v soutěži.
Ty ne, ale David ano.
Nech Davida na pokoji.
Tamar, víno, které zvítězí, bude okamžitě světoznámé.
David je podnikatel.
Bude o něj mít zájem.
Vyjde to, slibuju.
Musíš mi věřit.
Ty mě neposloucháš.
Tohle víno v žádné soutěži nebude.
Nebude se prodávat.
K tomu není určeno.
Teď nám pojďte pomoct to víno přenést do kláštera.
Poslouchej, co říká.
To ona neposlouchá.
Jsi sobecká…
stejně jako náš otec.
Vidíš? Víno je zachráněné.
Ano?
Tady Ketevan.
Děkuju.
Nevím, jestli budu mít ráno sílu vstát tak brzo,
takže se rozloučím teď.
Díky za všechno.
Přijeď nás navštívit, ano?
Ty přijeď za mnou.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Dobrou noc.
To je pro tebe.
Je z roku 2021.
Poslední sklizeň.
Další už nepřijde.
Kdyby ses zase bál tmy, jedno si otevři.
Děkuju.
Dobrou noc.
Dobré ráno.
Ne. Nechám si ji u sebe. Děkuju.
VĚŘ MI
Mrcha.
PODLE MANGY „DROPS OF GOD“
Překlad titulků: Veronika Ageiwa