PO MANGI "DROPS OF GOD" TADASHI AGI in SHU OKIMOTO
Sranje.
Čakajte!
Ej! Čakajte!
Ne, ne, stojte!
Oprostite, ga lahko spustite?
Prosim. Nekaj pomembnega sem pozabila notri. Hvala.
Prav.
Daj, daj.
To! Hvala!
Bravo! Oprostite. Lep dan.
To!
- Hvala. - Hvala.
Pojdimo.
Hirokazu, prosim, ne odidi.
Ni več na intenzivni. Zunaj nevarnosti je.
Vseeno, potrebuje te.
Pozni smo. Letalo ne čaka.
Pazi nanj. Obiski so od pol dveh naprej.
- Soba 409. Hvala. - Pazi nase!
Marianne, pazi na kokoši!
Steklenica je prazna, veš.
Opazila sem, da je vosek lepljiv. Veš, zakaj?
Ja, masten je. Ni smola, ampak čebelji vosek.
- Vosek se ne uporablja od… - Srednjega veka.
Torej bi rada pomagala bratu, ne?
Rada bi, pa…
Že vem.
- Ga dolgo poznaš? - Od otroštva.
Pri 20 sva se ga skupaj nacejala.
Potem sem se poročil. Torej…
Raphael!
Ni ga. Najbrž je pri panjih.
Previdno, čebelice.
Je tu vse v redu?
- Očitno. - Raphael?
Ja?
- Mislil sem, da nisi več živ. - Pa sem.
- Je to tvoja snaha? - Recimo.
Nekaj te morava vprašati.
Ko me rabiš, veš, kje stanujem. Pet let se nisva videla.
- Stoj. - Oprostite.
Vaše čebele so gotovo prijazne, ampak gremo lahko kam drugam?
Oprostita.
Čebelji vosek je.
Ni parafin ali smola. Tudi barve ni.
Rumen je, ker vsebuje veliko propolisa. To je značilno za določene čebele.
- Lahko ugotovite, katere? - Seveda lahko.
Izmerili bomo tališče. Če se vosek stopi pri 58 stopinjah,
gre za majhne črne čebele, ki živijo samo v Ameriki.
- Prav. - Če pa se stopi
- pri 61 stopinjah, smo v riti. - Zakaj?
Ker gre potem za vosek navadne čebele, ki živi povsod.
Krasno.
Bomo?
POZOR, VISOKA TEMPERATURA 250 °C
61 stopinj.
Žal ne vem, za katere čebele gre.
Ugotovimo lahko še na druge načine.
Res?
V laboratoriju lahko naredijo mikrobiološko analizo.
Ugotovili bojo, kateri cvetni prah je v vosku, in poznali boste pašo.
In morali bomo samo ugotoviti kraj.
V laboratoriju v Aix-en-Provence imam znanca.
- Znanca? - Krasno! Njega prosi.
Ker si moj prijatelj,
drugič prinesi še kakšno steklenico vina.
Da jo skupaj spijeva.
Sled imam.
Tako kakovostno vino morajo stekleničiti tam, kjer ga proizvajajo.
Ne kje drugje, ne?
V vosku na grlu steklenice je cvetni prah. Vosek sem poslala na analizo.
V laboratorij morava poslati vino, da ugotovijo sorto grozdja.
To morava vedeti.
Ja…
Vina ni več.
Spila si ga?
Zlila sem ga.
Jezna sem bila in sem hotela pozabiti na to.
Ampak to ne bo težava.
Vino sva pokusila, vse imava v glavi.
Kako si lahko naredila tako neumnost?
Skrbi nas zate, ti pa sitnariš.
Veš, da se je tvoj oče dopoldne vrnil v Tokio?
Ne rabim usmiljenja.
Sporočila ti bom analizo voska.
To bi ti bilo všeč. Da bi ti identificirala vino.
To ni tekmovanje, Isei, prav?
Živjo.
Oče. Zakaj greš?
Ne morem spet skozi to.
Prosim?
Najbrž se ne spomniš,
ampak ko si bil pri treh letih na Okinavi na počitnicah…
si skoraj utonil.
Tega mi nisi povedal.
Skoraj si umrl.
Mogoče je to razlog.
Kaj?
Zdaj razumem, zakaj nočeš, da se potapljam.
Ko sem te včeraj videl,
se mi je zdelo, da se zgodba ponavlja.
Tega nisem prenesel.
…potnike za Tokio obveščamo, da se je vkrcanje začelo.
- Iti moram. - Gospe in gospodje…
Pazi nase.
Camille.
Kaj delaš? Američan te čaka na verandi.
- Ti govori z njim, prosim. - Prišel je k tebi.
Žal mi je, ne morem.
Iseiju pomagam najti sorto grozdja.
Prav.
Tako, še en zapravljen dan.
Prišla sem, da bi se družili, pa nič.
Gospa ima druge obveznosti.
Nehvaležna je. Kot vsi otroci.
Razen tebe, Thomas. Ti skrbiš za očeta.
- Veš, kakšno srečo imaš? - Ja, vem.
Naredila bom kot Hirokazu. Vdam se.
Domov grem. Počitnic je konec.
Vseeno ji bom nesel hrano.
Grem.
Samo za Iseija jo skrbi.
Kar misli tako, če hočeš. Hčer poznam bolje od vseh.
In nisem pozabila, kakšen je bil Alexandre.
Hvala.
Analiza voska nam bo povedala kraj, vseeno pa rabimo grozdno sorto.
Napisala sem seznam arom, mineralnosti pa ne najdem.
- Dovolj imam. - Potem pa nehaj.
Tako siten je.
Kaj naj naredim? Skrbi me zanj.
K Vassalu pojdi. Mogoče gre za pozabljeno sorto.
Vassal je največja banka grozdnih sort.
Nekaterih ni v tvojih knjigah.
- Greš z mano? - Ne.
- Daj no. - Preveč delam imam.
- Prosim. - Ne.
- Prosim. Ja.
- Jeziš me, veš? - Ja.
RAZISKOVALNO SREDIŠČE VASSAL
Imamo skoraj 8500 sort grozdja z vseh celin.
Začeli smo leta 1876 na vrhuncu krize trtne uši.
Namen je bil zbrati čim več sort, preden bi ta žuželka vse uničila.
Zato imate pesek. Ker žuželke ne morejo skozenj.
Zato smo izbrali ta kraj. Žal je bila to napaka.
- Do leta 2050 bo vse pod morjem. - Kaj boste naredili?
27 hektarjev bomo preselili pet kilometrov od obale.
To moramo narediti v desetih letih. Potem bo konec sveta.
Kakšna služba!
Torej, iščeta pozabljeno sorto?
Ja.
Na pravem kraju sta.
Je sorta, ki daje rdeče vino z noto rdečega ribeza,
ameriškega jagodičja, svežih jagodičnic.
- Šipka, pelargonij, španskega bezga. - Bistro vino, kot modri pinot.
Svežina jagodičja me spominja na grenache z nadzorovano oksidacijo.
Le da je čvrstejše, bolj kislo, kot reduciran sangiovese.
Tu je še mineralnost, ki je ne znava določiti.
Zato se nama zdi pozabljena sorta.
Ukvarjamo se z ampelografijo, pozorni smo na rastlino, ne na vino.
Nisem somelje.
Povejta mi sadno aromo, pa lahko pomagam.
Ampak arome se razvijejo po vinifikaciji in nimajo veliko z rastlino.
Na primer tazzelenghe. Furlanija, Italija.
Gosto socvetje, stožčast grozd,
- vijolične jagode, odporen na bolezni. - Oprostite. To ne bo pomagalo.
Ta vina morava pokusiti.
Vino delamo iz nekaterih naših sort,
ki se lahko prilagodijo na podnebne spremembe, tudi iz pozabljenih.
Jih lahko pokusiva?
Ja, ja.
Seznam pozabljenih rdečih sort, ki smo jih stekleničili po letu 2018.
Starejša vina so že izgubila svežino arom,
- zato jih nima smisla pokusiti. - Hvala.
Je okusno?
- Zakaj si potem pojedel? - Zelo ubogljiv sem.
Hvala.
Če bi se utopil, bi mi Dai zagrenil življenje. Torej ščitim sebe.
Poklicala sem ga. Prosil me je, naj ti prenesem sporočilo.
"Morski lev v kadi ne bi uporabil sušilnika za lase."
Kaj to sploh pomeni?
Daija sem spoznal na univerzi v Kaliforniji.
Med vožnjo ob obali vidiš morske leve.
Izmislila sva si to igro. Vse, česar morski lev ne bi počel.
Torej, morski lev nikoli ne bi jedel tega.
- Živjo. - Poslušaj.
Sem v raziskovalnem središču Vassal pri Montpellieru.
Ja, poznam ga.
Pokusiti moram 123 vin
iz pozabljenih sort, ki jih nihče ne pozna, vsaj jaz ne,
z vsega sveta.
Prav.
Samo da veš.
Hvala.
- Začniva. - Ja.
Kaj delaš?
Isei?
- Ležati bi moral. - Veliko bolje se počutim.
Kam greva?
- V Vassal. - Kaj je v Vassalu?
Vino.
- Kakšno vino? - Posebno.
- Tako posebno, a? - Ja.
Potem pa kar noter.
Tvoja sestra ne more ugotoviti sama?
Najboljša je.
Kje je potem težava?
Nepredvidljiva je. Ne zaupam ji.
Je res to?
Kako to misliš?
Pozabi. Oprosti, to ni moja stvar.
Ne, rekla si, da…
Zdi se mi, da bi si rad dokazal, da si boljši od nje.
Obožujem neprijetno tišino.
Naslednje… Criolla iz Argentine.
To poznam. Sorta, ki jo je zamenjal malbec.
Robustnejše je. To ni to.
Čakaj, čakaj!
- Pravim, da ni to. - Ampak…
- Ja… - Ja, oprosti.
Isei? Kaj delaš tu?
Kako daleč si prišla?
- Več kot polovico sva jih pokusila. - Ja, 71.
Našla sva dve, ki bi se lahko ujemali.
Poglej barvo. Ta vina so pretemna.
Nima jih smisla pokušati. Narobe si se lotila.
V bolnišnici bi moral biti.
Šla bom.
- Živjo, Dai. - Natasha? Je vse v redu?
Kako je Isei?
Dobro. Bolje.
Sprašujem se, ali ni mogoče zmešan.
Bi se spet rad potapljal?
Ne, ampak zdajle namerava pokusiti sto vin,
pa bi moral biti v bolnišnici.
To pomeni, da je vse v redu.
Ne skrbi.
Nehati moram. Adijo.
Prav.
Še deset.
Herbemont.
Ni samo pozabljena sorta, ampak tudi prepovedana.
- Veš, kaj pravijo o vinu iz njega? - Zaradi njega lahko znoriš.
Ne skrbite, to je vraža. Res je, da pri vrenju izloča metanol,
ampak v zelo majhnih količinah.
Razlog za prepoved je bil finančni.
Trte herbemont smo posadili v sredino.
Herbemont je kot bog in hudič v enem.
Odporen je na bolezni, ne potrebuje škropljenja,
to pa ni dobro za kemično industrijo.
Zato ga je francoska vlada leta 1935 prepovedala.
- Zdaj nihče več iz njega ne dela vina. - Nekdo ga.
- Prav. - Več, prosim.
Samo še malo.
- To bo za dobro mero. - Krasno, hvala.
- Hvala. - Izvolite.
- Dober dan. - Dober dan, ga. Kinu.
- Ga. Kinu! - Dober dan.
- Kako lepo! Dolgo se nisva videla. - Ja.
- Ste dobro? - Ja.
- Pa ga. Honoka? - Tudi.
Hvala. Pridite spet.
- Lep dan želim. - Hvala.
Hvala za obisk. Ga. Kinu, kot po navadi?
Ja.
Kaj je?
Skoraj bi te poklical, pa se tako ali tako ne bi oglasila.
Tvoj sin je imel nesrečo. Skoraj bi umrl.
Med potapljanjem. Začel se je potapljati na dah.
Skoraj je utonil. V bolnišnici v Franciji je.
Kje?
V Marseillu, v bolnišnici Timone, na pulmološkem oddelku.
Bo vse v redu z njim?
Pokliči ga.
Ne bo se ti oglasil, ampak mu bo pomagalo.
Vsaj mislim, da bo.
ISEI
Isei!
Prejela sem analizo voska. Izvedeli bomo kraj in našli herbemont.
Glej!
- V latinščini je. - Zdravniki znajo latinsko.
Ta zdravnik ima delo. Pojdite.
Oprostite. Po temle greva k čebelarju.
Vi kar, on bo ostal.
Prav.
Srečo imate, g. Tomine.
Voda vam je šla v pljuča, nimate pa vročine, zato ni okužbe.
Vsaj za zdaj ne.
Toda imate hudo pnevmopatijo.
Bodite umirjeni.
Ne vznemirjajte se, počivajte, opazujte ptice. Prav?
Polygonum aviculare, ptičja dresen.
Ta je povsod, kjer so ljudje.
Oxalis pes-caprae, rumena zajčja deteljica iz Južne Afrike.
Paliurus spina-christi.
Iz njega so Kristusu naredili trnovo krono.
Olive, timijan, Centaurea pumilio,
navadni rman… Sredozemske rastline.
Rekel bi Grčija, ker je tudi grška jagodičnica.
Grčija je velika.
Te pa ne poznam.
Micromeria acropolitana Halácsy.
Halácsy, Halácsy… Halácsy.
Kaj se dogaja?
Halácsy, Halácsy…
Našel sem.
Leta 1908 je Eugen von Halácsy
vodil atenski botanični vrt in popisal vso grško floro.
Kapo dol pred njim.
Tu je. Micromeria acropolitana.
Prvič so jo nabrali leta 1906.
Endemična je.
To pomeni, da raste samo na bregovih atenske Akropole.
Rastlina, ki raste samo ob Akropoli?
Se zgodi. To je narava.
Ojej. Rasla je tam,
toda po letu 1906 je nihče več ni našel.
Piše, da je izginila. Smola.
- Camille… - Vosek in vino nista iz leta 1906.
Vsaj mislim, da ne.
Za vino ne vem, glede voska pa imate prav.
Vosek je star največ 20 let. To pomeni, da cvetlica še raste.
Gotovo.
Poiščita čebelnjake okoli Akropole.
- Hvala. - Mi kdo pove, kaj se dogaja?
ATENE, GRČIJA
Tako počasi gre.
Morala bi rezervirati.
- Tega se ne dela tako. - Imaš boljšo idejo?
To se mi ne zdi bolje.
UNIVERZA ZA AGRIKULTURO, ATENE
Iščeta divjo cvetlico, za katero ni slišal skoraj nihče.
Ker naj bi nekdo iz nje delal vosek za zamaške za vinske steklenice?
- Ja. - Radi imate svoje delo.
Jaz svoje obožujem.
Pelje me na izjemne kraje, kot so bregovi Amazonke.
Hči tega ne mara.
Ves čas hoče, da pazim na njene otroke.
Srečo imata, da sta me dobila.
Leta 2006 je moj kolega prepoznal vajino rastlino na Akropoli.
Leta 2009 je profesor iz Kopenhagna potrdil njen obstoj.
Pomislita, rasla je v času Sofokleja in Homerja.
Glejta.
Kaj je to?
To je DNK cvetlice Micromeria acropolitana Halácsy.
Ni krasna?
Je, ampak ne vem, kako nama bo pomagala.
Je okoli Akropole kakšen čebelnjak?
Gotovo, ker mi je hči nekoč podarila med,
ki ga je kupila od nekega čudaka pri cerkvi.
Rekel je, da ima panje okoli Akropole.
- Lahko prosite hčer za njegovo ime? - Spet bo prosila, naj pazim na otroke.
Prosim, gospa.
- Prehitro hodiš. - Oprosti.
Oprostite. Stanujete tu?
- Ja. - Iščem cerkev Agios Georgios.
Ja, tam čez je.
Tam čez. Prav. Najlepša hvala.
Isei, rabiš zdravnika?
- Zdravnika bom poklicala. - Ne. Samo do sape moram priti.
Prav.
Pojdi, za tabo pridem.
- Si prepričan? - Ja.
Pojdi, dobro sem.
Prav.
Ne skrbite. Samo utrujena je.
Prijazna je.
Konec poletja čebele vedo, da bodo kmalu umrle.
Moliti moramo zanje.
Ste Aleksi Pipia?
Dober, a?
- Res je dober. - Se bolje počutiš?
Med pozdravi vse. Hvalabogu.
- Koliko čebelnjakov imate? - Imel sem jih šest. Trije so zdaj prazni.
Čebele izumirajo zaradi ljudi.
- Pridelate veliko medu? - Čedalje manj.
Pa vosek? Ga nabirate?
Ja.
Vosek je svet. Milost svetega Duha.
Uporabljajo ga za sveče, sveče pa so simbol molitve.
Izdelujete tudi sveče?
Ne. Vosek dam samostanu v moji vasi.
- Kje je vaša vas? - V Gruziji.
- Niste Grk? - Rodil sem se v Gruziji.
V Gruziji. Odlična hrana in vino.
Bog pravi: Jej z veseljem svoj kruh in pij svoje vino.
Še posebej iz Kahetija, ne?
Iz Kartlija sem, ne iz Kahetija.
Kartli?
- Poznate Kartli? - Seveda, enolog sem.
Strokovnjak za vino. Zato sem vas iskal.
Vino iščem.
Bilo je v steklenici, zamašeni z vašim voskom.
Ali v tem samostanu delajo vino?
Ja.
Mi poveste ime vaše vasi?
Dober dan. Oprostite, govorite angleško?
Ja.
Nekoga iščem, mogoče ga poznate.
- Aleksi Pipia? - Ja, poznam ga.
Dai, jaz sem.
Iščem nekoga v Gruziji, ki mu lahko zaupam.
Kje si?
- V Grčiji. - Kako se počutiš?
Dobro.
Sranje.
Navdušen sem. Poznam nekoga. Poslal ti bom podatke.
Hvala.
O bog! Isei! Kje si bil?
- Imam Aleksijev naslov. - Spoznal sem ga.
Kaj?
Dal mi je ime samostana v Gruziji.
Tja pošilja vosek za vino.
Super.
G. Tomine? Za letališče?
Ja, trenutek.
Brez mene si hotel iti?
Ne.
- Najprej morava v hotel. - Prav.
Prideš? Hotel Quinta.
PO MANGI "DROPS OF GOD" TADASHI AGI IN SHU OKIMOTO
Prevedla Lorena Dobrila