SUNT MII DE KILOMETRI DE TUNELURI ÎNTINSE PE SUB STATELE UNITE…
SISTEME DE METROU PĂRĂSITE,
RUTE DE SERVICIU NEFOLOSITE,
PUȚURI MINIERE ABANDONATE…
MULTE NU PAR SĂ AIBĂ NICIUN SCOP.
…ce se petrece dincolo de pereți.
Furtuna de azi provoacă tot felul de probleme în zona golfului.
Pete Gitting vine cu prognoza meteo.
Vă vom arăta ce s-ar întâmpla în regiune,
dacă s-ar adeveri previziunile unor savanți.
Toate acestea la ora șapte, pe Canalul 11.
Ce are 12 milioane de ochi, 192 de milioane de dinți
și se întinde de la podul Golden Gate până la Turnurile Gemene?
Mâini peste America.
Un șir de peste 6.000 km, în care buni samariteni se țin de mână
peste câmpuri de cereale, peste munți semeți,
prin livezi pline de fructe, de la un ocean la celălalt.
Da, în această vară, șase milioane de oameni
se vor prinde de mâini, pentru a lupta împotriva foametei în SUA.
La magazinul local de muzică
puteți afla cum să luați parte la Mâini peste America.
MÂINI PESTE AMERICA
PLAJA SANTA CRUZ PROMENADĂ
Ai aruncat cu putere.
Da, aș fi putut fi profesionist.
Uite cum stă treaba…
Poți primi pe loc un premiu de pe raftul doi
sau poți merge mai departe, pentru un premiu de pe raftul trei.
Bine… Addy, ne oprim sau mergem mai departe?
Nu te uita la mine, doar e ziua ta.
Vreau premiul 11.
- Da? - Pe ăla?
Da.
Da, pe acela.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Da!
Sper să nu aibă coșmaruri de la tricoul ăla.
Te iei de mine și când îi câștig fiicei mele un tricou.
- Asta e o chestie nouă. - Când a văzut clipul, a fost îngrozită.
Ai ști asta, dacă ai sta mai mult cu ea.
Se filmează ceva la carusel.
Du-te și vezi dacă au nevoie de figuranți!
Mai vreau o bere.
Nu pot să beau o bere?
Ce zici de Carul Mare?
Addy, vrei să te dai?
Russel, știi că e prea mică.
Iar eu nu mă dau cu ea, așa că…
Lovește cârtița!
Da! Lovește cârtița! E cel mai tare.
- Câte bilete? - Două.
Două bilete!
- Addy, hai la baie! - Nu-mi vine.
Russel?
Russel! Poți să ai grijă de fiica ta?
Am grijă de ea!
Stai aproape de tata, bine?
IEȘIRE
Nu fac nimic.
- Arăți mereu „foarfecă”. - Mă prostesc și eu.
IEREMIA 11:11
- Imposibil! - Doamne!
VIZIUNE ȘAMANICĂ REGĂSEȘTE-TE
Apoi Soto s-a dus la Taowan și a spus:
„Vreau să vezi ce am făcut. Am făcut treabă bună.”
Taowan a privit și a spus:
„E foarte bine, dar nu ai terminat.
Acum trebuie să creezi viață de toate felurile.
Și să o pui la treabă după planurile mele.”
Planul universal
cerea ca o altă substanță să-i creeze un ajutor,
femeia-păianjen.
„Iubește-ne pe toți, femeie-păianjen”, spuse Soto.
„Acum e spațiu nesfârșit, dar în lume nu e niciun gest de bucurie.
Lumea are nevoie de…”
IEȘIRE
ÎN PREZENT
Am ajuns!
- Nu, tată! - De ce faci asta?
Pentru că dormiți prea mult.
Haideți, să mergem!
- Aveți grijă! - Pa!
- Măi! Mai întâi duceți bagajele în casă. - În fine!
Uite…
- Ești prea bătrân pentru asta. - Haide…
- Știți regulile. - Nu mă judeca.
- Micuțule! - Wi-Fi-ul nu merge.
N-ai nevoie de internet. Ai aer liber!
Tare…
- Știu eu una. Cioc-cioc! - Cine e?
- U. - U și mai cum?
Ura! Deschide ușa!
Dumnezeule… Ce-i cu tine?
- Putem să ne luăm câine? - Nu.
- Ar trebui să alergi cât ești aici. - Jason, mănâncă ceva!
- Ce? - Ce e cu atitudinea asta?
Scuză-mă. Ce tare, atletism!
Nu mai vrei să alergi?
- Dar iubești atletismul. - La ce bun?
- Ca să ajungi la Jocurile Olimpice. - N-o să ajung acolo.
- Poți să faci orice-ți dorești. - Pot să conduc mașina aici?
- Nu. - Dar asta îmi doream.
- Unde te duci, Jason? - Îmi iau ceva.
Trebuie să-ți termini mâncarea.
Cara și Haley au condus însoțite de părinți.
Nu ai nevoie să știi să conduci când ești sportiv olimpic.
- Doamne! - Alergi.
- Ar trebui să alergi pe nisip. - De ce?
Pentru că e mai greu. N-ai aderență.
Te antrenezi pe nisip. Și când alergi pe ciment, ești mai rapidă.
Mergem la plajă?
Da, mai târziu, după ce ne instalăm.
- Ce plajă? - Santa Cruz.
Josh, Kitty și fetele vor fi și ei acolo.
Ce faci?
E un truc magic. O lăsasem aici anul trecut.
Bine. Să văd!
Chestia asta e un rahat.
Am început să înjurăm la masă?
Când arăți pe cineva cu degetul, trei degete te arată pe tine.
Ce vrei să spui cu asta?
Și expresia era: „Patru degete te arată pe tine.”
Uite! Vezi?
Degetul mare nu e îndreptat spre tine.
Ce are?
Cred că suferă de sindromul de stres posttraumatic.
Dar n-a fost în Vietnam. Doar s-a rătăcit.
Timp de 15 minute.
- Poate fi înfricoșător. - Nu știi ce a pățit!
- I se putea întâmpla orice. - Bine. Cum o facem să vorbească?
Trebuie s-o încurajăm să deseneze,
să scrie, să danseze.
Orice ar ajuta-o să ne spună povestea.
Eu îmi vreau fetița înapoi.
O să fie bine.
Iertați-mă…
Mă duc să fumez o țigară.
Nu înțeleg de ce avem o casă de vacanță lângă plajă,
dacă nu mergem la plajă.
Dar ce are plaja de aici?
- Care? - E una foarte aproape.
Aia nu e plajă! Acela e un golf. E un țărm.
Eu mă refer la o plajă adevărată, cu oameni, nisip și parcuri de distracții.
- Acolo e aglomerat și… - Doamne!
Sunt mulți ciudați pe plaja aia.
Nu vreau să mă duc acolo. Nu mergem.
Bine, atunci anulez planurile.
Bine.
Dar e aiurea.
Adică…
Știu că Jason era nerăbdător.
E prima oară când venim aici de când a murit bunica.
I-a fost destul de greu.
Plecăm înainte să se întunece.
Da.
O să fie grozav! O să-ți placă.
Chiar nu vrei să mă săruți?
Nu mă săruți tu pe mine?
Unde ți-e fratele?
Unde e fratele tău?
Nu știu.
Pe bune?
Jason?
AMBULANȚĂ
Mamă!
De asta n-ai voie să te joci aici, scumpule.
- N-a pățit-o și anul trecut? - Zora, te rog!
Da!
Exact!
Ce ziceți?
A venit tăticul!
Cu Craw Daddy!
- Glumește, nu? - Nu.
Are casetofon și toate alea!
Scaune din piele, torpedo…
Exact!
Are până și așa ceva, iubito!
Se rezolvă. Tipul m-a învățat ce să fac.
Trage un pic spre stânga, așa că trebuie să te ții bine.
- Cel puțin n-am dat mulți bani pe ea. - Dar încăpem toți?
Știți ce?
Sunteți răzgâiați!
Răzgâiați!
Știați că e fluor în apă,
ca să ne controleze guvernul mințile?
Uitasem, nimănui nu-i pasă de sfârșitul lumii.
Mai bine ne zici ce ar trebui să se întâmple și noi ne imaginăm restul.
Mai bine mă pupi în anus, Zora!
- Poftim? - „Anus” nu e un cuvânt urât.
- De ce vorbim despre anusuri? - De ce spui așa ceva?
Aș fi preferat să folosești un cuvânt urât în cazul ăsta.
- Mamă, văd că râzi! - Nu râd.
- Unde ai învățat cuvântul ăsta? - Nu e nevoie să vorbim mereu.
E o melodie clasică.
- Ce înseamnă: „Am pus cinci”? - E vorba despre droguri.
Nu-i adevărat, e o melodie tare. Nu luați droguri!
Jason, haide! Prinde ritmul.
Așa!
Asta e! Bine ați venit la Santa Cruz!
Santa Cruz!
- Santa Cruz! - Bine, am înțeles.
Santa Cruz!
Cinci minute! Nici măcar nu poți să vorbești.
Nu discut despre cine nu poate vorbi.
- Russ. - Ce o să se întâmple?
- Dacă a pățit ceva… - Și ce?
A plecat!
Doamne!
- Nu vă uitați! - E mort?
Nu pot să cred!
IEREMIA 11:11
PĂDUREA LUI MERLIN REGĂSEȘTE-TE
Salut!
Ce faceți?
Ziceați că veniți la 14:30. De ce întârziați?
Familia Wilson nu se grăbește.
- Uită-te la tine! - Doamne!
- Da! - Bine ați venit în paradis!
- Ce mare și drăguță ești! - Mulțumesc.
- Fetele se vor bucura. - Bere?
- Becca! Lindsey! - Nu.
- Uite cine a venit! - Nu, te rog!
- E destul de mare. - Mai las-o în pace!
Bună!
- Pe bune? Ai luat barca? - Da.
Bravo ție!
- Bestial! E o șalupă? - Mai taci!
Vezi să ai lucrurile esențiale!
- Ai veste de siguranță? - Da.
- Ai extinctor? - Da.
Rachetă de semnalizare?
Știam eu că o să uiți de ea.
Trebuie să mergem cu toții în excursie.
Stăm pe celălalt mal al golfului.
- Sigur nu vrei nimic de băut? - Nu, mulțumesc.
- Vinul e delicios. - Nu mă îndoiesc.
- Ați avut o vară frumoasă până acum? - Da, a fost super.
Te simți bine?
Da.
Ce e?
Mi-e greu să…
Să vorbesc.
Te înțeleg.
Sigur că te înțeleg.
Vreți ceva?
Avem un adevărat bar.
Nu, îmi ajunge apa.
- Vrei al treilea pahar? - Mulțumesc.
Bine… Trebuie să-i dau medicamentul soției mele.
Ce frumos, nu?
- Poftim! - Da.
- Ce spui? - Te urăsc.
- E bine și așa. - Da? În regulă.
Nu mai încetează.
Uneori mă gândesc să-l ucid.
- Deci nu s-a schimbat nimic? - Nu.
De fapt, s-a schimbat ceva.
Dumnezeule!
- Te-ai operat? - Da, un picuț.
Doamne! Arăți ca anul trecut.
Mulțumesc. Asta e și ideea.
O mică intervenție poate conta mult.
Nu că tu ai avea nevoie de ceva… Târfă!
Fir-ar…
- Ce era? - Un tunel idiot.
Jucăriile de plajă sunt pentru bebeluși.
Fratele tău e ciudat.
Îi e mai greu să se concentreze.
Intri în apă?
Nu.
- De ce nu? - Da, de ce nu?
- Unde te duci? - La baie.
De ce nu faci pipi în ocean?
Cobe! Dublu cobe! Triplu cobe! Final!
- Mai taci! - Tu să taci!
Nu-ți dorești să fi continuat să dansezi?
Cât mai curând!
Ba da, uneori.
- Erai foarte bună, nu? - Da…
- Am atins forma maximă la 14 ani. - Ca noi toate.
Aș fi putut fi vedetă de cinema,
dacă nu s-ar fi născut fetele în momentul nepotrivit.
Am studiat la școala Stella Adler,
am primit roluri în două reclame, până să-l cunosc pe John.
Dar n-am mai dat probe după ce am rămas gravidă.
Mutarea în San Francisco mi-a distrus cariera.
Trebuia să mă tot duc în LA, dar trebuie să ții minte…
Iisuse! Ai grijă!
Ce ciudat!
Dar au fost multe coincidențe bizare în ultimul timp.
- Să mergem la noi acasă! - Sigur.
- E timpul pentru votcă. - Cu siguranță.
- Da. - Hai să strângem!
Unde e Jason?
Gabe, unde e Jason?
Jason?
Jason!
- Jason! - Jason!
- Jason? - Jason!
- Unde ai fost? - La toaletă.
Nu faci așa ceva! Nu pleci fără să-mi spui!
- Iartă-mă! - Gata, e în regulă.
- Ai înțeles? - Iartă-mă!
- Bine? - Noi plecăm.
Bine?
Celor de la Houston Astros le lipsește un titular
de la începutul sezonului…
Le-ai văzut mașina nouă?
A simțit nevoia s-o ia ca să mă enerveze pe mine.
Se pare că i-a ieșit. Nu alerga în casă!
Ai speriat-o pe mama.
Și iată ceva destul de rar. Prelungiri în Minnesota.
Mă duc să le spun noapte bună.
Scorul e 11-11 în a șaptea repriză.
Hollister e cunoscut pentru aruncările sale rapide
- …și atinge 157 km pe oră… - Te simți bine?
Mă uit la rezumatul meciului cu Giants, bine?
Ne vedem mai târziu în camera magică!
- Noapte bună! - Noapte bună!
Lasă telefonul!
Scoate-ți masca.
Ai crezut că am murit?
Nu, dar…
Nu știam dacă te-ai rătăcit, ai fost răpit sau…
De teroriști și perverși?
Stai aproape de mine și eu o să te protejez, bine?
Uite!
E 11:11.
La culcare!
Cine e aici?
Mă gândeam să iau niște echipament de pescuit mâine.
Patru undițe, să pescuim toți în port. Bine?
Sigur, avem și barca.
Dacă am ieși în larg…
Dar nu oblig pe nimeni să meargă.
Hei!
Gabe, vreau să plec.
- Unde? - Nu pot sta aici.
E copleșitor.
Vorbești serios?
Când sunt aici…
Parcă ar fi…
un nor negru care mă apasă.
Nu mă simt eu însămi.
Eu zic că arăți ca de obicei.
Bine.
Când eram mică,
m-am dus la plajă cu părinții.
M-am îndepărtat de ei.
Nu știu de ce, dar am făcut-o.
Am ajuns în sala oglinzilor.
Mai era o fată acolo.
Semăna cu mine.
Arăta exact ca mine!
- Erai în sala oglinzilor… - Nu era o reflexie!
Era adevărată.
Era adevărată. Era…
Am fugit cât am putut de repede.
Toată viața…
am simțit că mă urmărește.
Orice s-ar fi întâmplat, a trecut multă vreme de atunci, nu?
Știi cum lucrurile se potrivesc uneori?
- Da. - Mă refer la coincidențe.
De când am venit aici, sunt tot mai frecvente.
Cred…
Simt că înseamnă că ea se apropie.
Cine? Fata din oglindă?
Nu mă crezi.
Ba da.
Dar trebuie să asimilez informația.
Doar că…
Nu pot să cred că ai ținut toate astea în tine atâta vreme.
Haide…
Știi că mă ai pe mine, nu?
Sunt destul de sigur că pot să te bat pe tine. Dacă arată ca tine…
Bine, a fost o glumă proastă.
Iartă-mă!
Încercam să relaxez atmosfera.
Rahat!
A picat curentul. La fix!
De asta are Josh un generator de rezervă.
Doamne!
Iisuse!
A căzut curentul. Du-te la culcare!
E o familie pe alee.
Nu e nicio familie pe alee!
Cine sunt ăștia?
Chiar e o familie.
Vă e frică de o familie?
Familia lui Bau-Bau.
- Gata, termină cu asta! - Nu!
Haide!
- Ce e? - Zora, dă-mi telefonul!
- Nu umblam la telefon… - Zora!
Scuze.
- E cineva afară? - E o familie care stă acolo.
- Probabil că sunt vecinii. - Glumești, nu?
- Alo? Sunt Adelaide Wilson. - Pe bune?
- Chiar suni la urgențe? - Locuim pe Seagull Way, nr. 2311.
- Doar a picat curentul. - Avem patru intruși pe alee.
Bine, fă cum vrei!
- Da. Poftim? - O rezolv eu.
- Nu. Ce? - O să aflu cine sunt.
Nu, dar sigur o s-o facă.
- Gabe! - O să fie bine.
- Liniștește-te! - În 14 minute?
- Nu, e prea mult! - Doamne…
Nu înțelegeți.
Ce-ar fi să ne păstrăm cu toții calmul?
Gabe!
Să ne păstrăm cumpătul și o să fie bine.
Așteaptă! O clipă!
Gabe!
Vreau și eu o vacanță, dar familia mea își pierde mințile.
Bună seara!
Pot să vă ajut cu ceva?
Bine…
Dacă încercați să speriați oamenii,
nu v-ați ales casa potrivită.
Zora.
Încalță-te!
Bine… V-am rugat cu frumosul.
Acum vă cer să vă cărați de pe proprietatea mea.
Bine, chemăm poliția.
Am sunat. Ajung în 14 minute.
Cum? În 14 minute?
Bine…
Jason, dă-mi bâta!
- Care bâtă? - Bâta de baseball. E una în…
- Poftim! - Mulțumesc.
- Gabe? - Stai puțin!
- Ia să mai încercăm o dată! - Gabe…
Nu!
Bun…
- Gabe! - O rezolv eu.
Credeam că v-am spus deja să plecați de pe proprietatea mea.
Dacă vreți să ne prostim, putem să facem și asta.
Poliția e pe drum.
Hei!
Vin prin spate.
Ușa din spate e încuiată?
- Am lăsat fereastra deschisă. - Zora, nu!
Gabe, Jason!
Vorbesc serios!
Îți crăp capul!
În locul tău…
Gabe.
- Cheia! - Care cheie?
- Cea din ascunzătoare. - Ascunzătoare…
Ce tâmpenie de albi…
Băga-mi-aș!
Mamă?
Stați aproape de mine.
Ce se întâmplă?
Ce?
Suntem noi.
Nu avem nimic de valoare.
- E casa noastră de vacanță… - Gabe!
- Abia am ajuns azi… - A fost…
odată…
ca niciodată…
O fetiță.
Și fetița avea o umbră.
Cele două erau legate,
lipite una de cealaltă.
Când fetița mânca,
hrana ei era caldă și gustoasă.
Când umbrei îi era foame,
trebuia să mănânce carne de iepure, crudă și plină de sânge.
De Crăciun,
fetița primea jucării minunate,
moi și atrăgătoare.
Dar jucăriile umbrei erau ascuțite și reci,
o tăiau la degete când încerca să se joace cu ele.
Fata a cunoscut un prinț chipeș și s-a îndrăgostit,
dar umbra,
în același moment, l-a cunoscut pe Abraham.
Nu conta dacă-l iubește sau nu.
Doar el era lipit de prințul fetei.
Apoi, fata a născut primul copil,
o fetiță superbă.
Dar umbra
a născut un monstru!
Umbrae s-a născut râzând.
Fata a mai născut un copil.
De data asta, un băiat.
A trebuit s-o taie și să i-l scoată din burtă.
Umbra a trebuit să facă totul
de una singură.
I-a spus Pluto.
Iubește focul.
Așa că, vezi tu,
umbra a urât-o pe fată din tot sufletul,
multă vreme,
până când, într-o zi, umbra și-a dat seama
că Dumnezeu o pune la încercare.
Scuză-mă…
Ce vreți?
Vă dau portofelul meu.
- Luați mașina. - Gabe.
Luați și barca, din partea mea.
Nimeni nu vrea barca, tată.
Am o idee.
Mă duceți la bancomat.
Ce sunteți?
Suntem americani.
Leagă-te de masă.
- Addy, n-o face! - Poate ar trebui să-ți tai ceva.
E în regulă.
Nu-mi răni copiii!
Hei!
- Ia mâinile de pe mine! - Nu, tată!
- Stai! - Lasă-mă, omule!
Gabe! Stai!
Gabe!
Oprește-te! Te rog!
Gabe!
Stai!
Bine.
- Mamă! - Fetițo…
Fugi!
Du-te!
Pe mine mă vrei, nu?
Nu.
- El nu pleacă nicăieri. - Ai grijă!
E mai temperamental.
Nu! Nu asta.
Nu!
Bine…
- Mi-e frică! - Uită-te la mine!
O să fie bine.
Arată-i unul dintre trucurile tale de magie.
Bine.
Duceți-vă și jucați-vă, băieți!
Vezi să nu ne dai foc la casă!
Oprește-te! Te rog, oprește-te!
Nu, oprește-te!
Haide, termină!
Încetează!
Am familie. Nu face asta!
Ce naiba?
Dă-te de pe mașina mea!
Ești…
Vino încoace!
Fir-ar să fie! Treci încoace!
Am spus să vii aici.
Cu tine vorbesc!
Ce vreți?
Ce?
Ce vrem?
Vrem s-o luăm ușurel.
Am așteptat ziua asta
multă vreme.
Eu îi spun…
dezlegarea.
Băga-mi-aș!
E al tău.
Trage spre stânga.
Jason.
Scumpule! Vino!
Fugi!
Cheile.
- Hai! - Mamă!
Zora!
Pe aici! Repede!
Hei!
Veniți!
Să mergem!
Josh? Ce-a fost asta?
- Ce? - Am auzit ceva afară.
Bine…
Un foșnet. Parcă erau pași de om.
E un om care umblă pe afară.
- Probabil că e o veveriță. Ce știu eu? - Poți să te ridici, să te uiți?
Sunt ocupat.
Așa că…
Poate e o livrare de pizza. Poate au comandat fetele.
Ridică-te și uită-te! Mi-e frică.
Nu vreau. Prefer să stau aici.
Vreau să stau în locul meu comod.
- Du-te și uită-te! - Iisuse!
- Ophelia, aprinde lumina! - Aprind lumina.
Mi s-a părut că a pornit generatorul de rezervă.
Ce știi tu despre generator?
Poți să nu fii nesimțit pentru două secunde și să te uiți?
Bine, mă uit.
Îmi iau binoclul.
Nu văd nimic. Doar stele frumoase.
- Chiar te uiți? - Da.
Rahat!
- Nu. E ceva acolo. - Nu-ți bate joc de mine!
Nu-mi bat joc. Chiar e ceva acolo.
Uită-te în spatele mașinii.
Unde? Nu văd.
- E lângă mașină. - Nu…
- Rahat! - Ce e?
Doamne, e OJ!
E OJ Simpson.
Cât de ticălos ești?
Pe bune.
Ophelia, vreau să ascult Beach Boys.
- Serios? - „Good Vibrations”, de Beach Boys.
De ce nu? E ultima noapte aici. Să ne distrăm!
Ophelia, dă mai încet!
Dau mai încet „Good Vibrations”, de Beach Boys.
Calmează-te! Nu e nimeni.
Du-te sus, vin și eu imediat. O să fie bine.
Ce se întâmplă?
- Nimic. - Iisuse!
S-a pornit generatorul de rezervă, vrem să știm de ce.
Culcați-vă!
Doar pentru că stăm în camere nu înseamnă că dormim.
Bine, dar duceți-vă în camerele voastre.
Trebuie să plecăm la zece fix mâine, așa că…
- Cine ești? - Doamne!
Josh!
Te rog, oprește-te!
Opresc „Good Vibrations”, de Beach Boys.
Ophelia.
Ophelia, sună la poliție!
Sigur. Pun „Fuck Tha Police”, de NWA.
Josh, avem nevoie de ajutor!
Addy!
Nu!
Fugiți!
Vino încoace!
Ia-te după mine!
Da!
Ce faci, Josh Maleficul?
Haide!
Hei!
Nu!
Nu știu.
Haide!
Vino!
Fir-ar a naibii!
Nu, te rog!
Nu!
Nu! Zora!
- Te rog! - Mamă!
Nu!
Nu, te rog!
Nu!
Era descuiat.
S-a zis cu bărcile.
M-am săturat de bărci!
Nu pot să cred că au murit.
De ce fac asta?
Ne pare rău. Momentan, toți operatorii sunt ocupați.
- Așteptați până se eliberează… - E o nebunie peste tot.
Ne pare rău. Momentan, toți operatorii sunt ocupați.
Cum pot să te lase să aștepți toată noaptea când suni la Urgențe?
Nu pricep.
Sunt prea mulți gemeni.
Câte dubluri sunt?
Închideau zona de promenadă. Eram mai mulți care ieșiserăm,
ne duceam la mașini când au atacat.
- Rahat! - Nu vorbi urât.
Credeam că cineva a luat-o razna, apoi am văzut doar roșu.
- Ați văzut roșu? - Da, erau îmbrăcați în roșu.
Arătau straniu. Aveau foarfece,
se duceau la oameni și îi înjunghiau.
Ați spus că înjunghiau oameni?
Era haos, am luat-o la fugă.
- De unde au venit? - Poftim?
Nu știu, dar cineva a spus că vin din canalizare.
Din canalizare? Câți…
Îmi pare rău, cred că se apropie.
Doamnă?
Sperăm că toată lumea e teafără acolo.
E prea devreme să știm exact ce se întâmplă,
dar se pare că ne aflăm în mijlocul unui atac brutal, înfricoșător,
al unor oameni îmbrăcați în roșu, înarmați cu foarfece,
făcând ravagii
- …printre oameni, într-o seară de vineri. - Și arată ca noi.
Ei nu știu asta încă.
Chris, trebuie să te întrerup.
Avem imagini proaspete.
SE RAPORTEAZĂ NOI ÎNJUNGHIERI
Vedem un bărbat în roșu care…
Asta…
Pare să fie un grup de indivizi
care demonstrează sau protestează.
Nu știm ce legătură au acești oameni cu atacurile.
- Ce-i asta? - Ei sunt.
Ce fac?
Nu știu, dar chestia asta cere o coordonare foarte serioasă.
Evident, dacă aveți copii care ne privesc,
feriți-le privirea.
Nu știm sigur ce se va întâmpla.
- Trebuie să plecăm. - Glumești, nu?
Zora, Jason, ajutați-vă tatăl!
Bate câmpii! Unde să mergem?
- La poliție, nu? - Nu.
Trebuie să mergem cât mai departe. Ne ținem aproape de coastă.
- Mergem în Mexic. - În Mexic?
Bine…
Avem aici tot ce ne trebuie.
Mâncare, apă, generatorul de rezervă.
Suntem în siguranță aici.
Spune-le asta lui Josh și Kitty. Uite-i aici!
- Sperii copiii. - Prea târziu!
Ei gândesc ca noi. Știu unde suntem.
Nu se vor opri până nu ne ucid sau până nu-i ucidem noi pe ei.
Atunci, hai să pregătim niște capcane!
Ca în Singur acasă. Așa, dacă vine…
Zi-mi că n-ai sugerat să facem ca-n Singur acasă!
- Știi la ce mă refer. - Gabe!
Ei au pus totul la cale.
Sunt în avantaj.
E momentul să fugim, nu să împrăștiem Micro Machines pe podea.
- Ce sunt Micro Machines? - Ce e Singur acasă?
Nu plecăm nicăieri. Am hotărât.
Nu mai iei tu deciziile!
Deci…
Asta înseamnă că le luăm mașina?
Haideți mai repede!
La cine sunt cheile?
Haide!
Hai!
Urcați în mașină!
- Eu conduc. - În niciun caz!
I-am spus că nu conduce.
Tata e rănit la picior. Tu porți cătușe.
Nu am fi în siguranță. Eu conduc.
- Zora! - Nu!
Eu am ucis cei mai mulți.
Nu ai ucis tu cei mai mulți.
Le-am ucis pe gemene.
- Te înșeli, tocmai am ucis-o pe a doua. - Eu am omorât-o pe Kitty.
Deci aveți fiecare câte o victimă, iar eu am două.
Ne-am ucis pe mine și pe Josh, așa că…
Nu contează. Zora, treci în spate!
- Uite! - Nu!
Închideți geamurile!
În regulă… Ar fi bine
să dai cu spatele.
Puneți-vă centurile!
Zora!
Unde e? Am lovit-o?
Rahat! E sus! Iisuse!
Zora!
Ai grijă!
Mergi prea repede!
Acum a murit, nu?
- Ce faci? - Mamă!
Unde se duce?
Și a plecat…
Mama voastră a coborât din mașină.
Asta e mașina noastră?
E cel care seamănă cu mine.
Rahat!
Stați în mașină! Încuiați portierele!
Ce face?
E o capcană.
Dați-vă jos!
Te rog!
Nu!
Jason?
Jason!
Jason?
Jason!
Jason! Nu!
Nu!
- Addy! - Mamă!
PĂDUREA LUI MERLIN REGĂSEȘTE-TE
Aici.
Ne putem ascunde aici.
Probabil că găsim bandaje.
Mama știe ce e de făcut.
Uite!
E șirul.
Parcă ar fi un spectacol dement.
Unde l-ai dus?
Trebuie să fi fost frumos să crești sub cerul liber.
Să simți soarele, vântul, copacii…
Dar ai tăi nu apreciau asta.
Și noi suntem oameni, să știi.
Cu ochi, dinți, mâini și sânge.
Exact ca voi.
Cu toate astea…
Oamenii au construit locul ăsta.
Cred că au descoperit cum să copieze trupul,
dar nu și sufletul.
Sufletul e unic, dar împărțit de două persoane.
Ei au creat legătura,
ca să-i poată controla pe cei de deasupra.
Ca pe niște marionete.
Dar au dat greș și au abandonat legătura.
Multe generații, legătura a continuat fără nicio direcție.
Cei de aici au înnebunit.
Și mai eram și noi…
Ai aruncat cu putere.
Da, aș fi putut fi profesionist.
Îți amintești?
Ne-am născut cu haruri speciale.
Vreau premiul 11.
Da?
Addy, vrei să te dai?
Dumnezeu ne-a apropiat în acea noapte.
IEREMIA 11:11
M-am gândit întruna la tine.
MÂINI PESTE AMERICA
Cum ar fi putut fi…
Cum ai fi putut să mă iei cu tine.
La mulți ani după ce ne-am cunoscut,
a avut loc un miracol.
Atunci l-am văzut pe Dumnezeu.
Iar El mi-a arătat drumul.
Ai simțit-o și tu.
La finalul dansului,
cei legați au înțeles că sunt diferită.
Că îi voi scăpa de suferința asta.
Mi-am găsit credința
și am început să mă pregătesc.
A fost nevoie de ani întregi de planuri.
Totul trebuia să fie perfect.
Nu ajungea să te ucid,
trebuia să transmit un mesaj pe care să-l audă întreaga lume.
Acum e vremea noastră.
E rândul nostru la lumină.
Și când mă gândesc
că dacă n-ai fi fost tu,
n-aș fi dansat niciodată!
Scumpul meu!
Te-am găsit.
Uite!
Am scăpat de ei.
Bine?
Nu-ți mai pot face rău.
Înțelegi?
O să fie ca înainte.
Da.
Dar n-a fost în Vietnam.
Doar s-a rătăcit.
Timp de 15 minute.
Poate fi înfricoșător.
Nu știi ce a pățit!
I se putea întâmpla orice.
Bine. Cum o facem să vorbească?
Trebuie s-o încurajăm să deseneze,
să scrie, să danseze.
Orice ar ajuta-o să ne spună povestea.
Eu îmi vreau fetița înapoi.
A plecat!
Ți-am spus să ai grijă de ea.
Da…
- Uită-te la tine! - Nu e vina mea c-a plecat.
- Uită-te la tine! - Nu e vina…
Da, uită-te la mine… Ba uită-te la tine!