Pietų Afrika, 1902 m.
Jūsų malonybe.
Seržante, atstovauju Raudonąjį Kryžių,
ir noriu kalbėtis su generolu Kičeneriu.
Čia nėra generolo Kičenerio.
Jūsų malonybe?
Jūsų malonybe? Įleiskit jį.
Jei Mortonas - čia, Kičeneris irgi bus netoliese.
Atleiskite, jūsų malonybe. Saugumas čia - itin svarbus.
Jūsų vizitas pas generolą - paslaptis.
Su tais būrais ir jų partizaniniais išpuoliais atsargumo per daug nebus.
Per daug atsargumo?
Panašu, kad atsargumo čia trūksta.
Atleiskite, pone,
bet jei ne šios koncentracijos stovyklos, persvaros šiame kare neturėtume.
Čionai.
Orlandai. Mūsų riteri ant balto žirgo.
Ačiū, kad atvykai.
Kas vyksta, Kičeneri?
Panašu, kad šiek tiek ignoruoji tiesą.
Laikai dabar - ne patys geriausi.
Na, tau teks tai paaiškinti Emilei.
Vos tik grįžęs į Angliją, aplankysiu ją.
Ji - už tvoros...
su Konradu.
Kodėl mes čia, mama?
Ar pameni, kodėl karalius Artūras ir jo riteriai sėdėdavo prie apvalaus stalo?
Nes tai reiškė, jog jie - lygūs.
Žmonėms, gimusiems privilegijuotoje šeimoje, svarbu rodyti pavyzdį.
Todėl mes su tavo tėvu tapome Raudonojo Kryžiaus patronais.
Padėti kitiems,
o ne slėptis už padėties.
Niekada to nepamiršk.
Einu pažiūrėti, kaip sekasi tavo tėvui.
Lik čia, Konradai.
Šis karas kaipmat baigtųsi, Šola,
jei karalius Artūras ir jo kilnieji riteriai būtų gyvi.
Žinoma. Kuriuo jų norėtum būti?
Lanselotu.
Tėvas būtų Artūras. Mama - Gineverė.
O tu - galingasis Merlinas.
Tikrai?
Absurdas. Mes gaištame brangų laiką.
Apsidairykit, žmonės žūsta.
Iš Raudonojo Kryžiaus atvežėme skubios pagalbos priemonių.
Ačiū Dievui, ji - mūsų pusėje.
Na, bent jau mano pusėje.
Ji - kur kas galingesnė stichija, nei mūsų priešai.
Štai - generolas Kičeneris.
Na, atverkite vartus! Vežkite šen tas priemones!
Emile!
Gulėk ant grindų, kol grįšiu.
Grįžk pas Konradą.
Keliauk į pragarą, Kičeneri.
Aš jį nudobiau! Nešaudykite!
Emile!
Nešaudyti!
Emile.
Brangioji, aš - čia.
Aš - su tavim, brangioji. Aš - čia.
Štai. Aš - čia. Lik su manim.
Žiūrėk į mane.
Brangioji?
Saugok mūsų sūnų.
Saugok jį nuo šio pasaulio. Ir...
Neleisk, kad jis matytų karą.
Pažadėk man.
Pažadu.
King's man. Pradžia
Po 12 metų
Žinai, Konradai,
danguje jaučiuosi laisvas.
Taip, aš labai laukiu, kai imsiu skraidyti vienas.
Pameni, kas nutiko Ikarui, Konradai,
kai jis pernelyg arti priskrido prie saulės?
Na, pamenu, kad jis nuo kažko bėgo, ne?
Na, jis sudegė.
Šią legendą kiekvienas suprantame savaip.
- Sveiki sugrįžę namo, jūsų malonybe. - Ačiū, Šola.
- Laba diena visiems. - Laba diena, jūsų malonybe.
Pasiruošęs savo pirmajam skrydžiui, Šola?
Jei Dievas būtų norėjęs, kad žmogus skraidytų, būtų suteikęs jam sparnus.
Taip, tu teisus. Vairuoji tėvo automobilį?
Ratų ant tavęs nematau.
Aukle Votkins.
Į mano kabinetą po penkių minučių.
Jūsų malonybe.
Turiu pabarti tave už akiplėšiškumą.
Tavo nuomonė už uždarų durų - viena, Pole,
bet tokio įžūlaus elgesio nepakęsiu savo personalo akivaizdoje.
Žaisiu pagal jūsų taisykles, jei jūs žaisite pagal manąsias.
Tikrai manėte, kad nuo manęs ką nors nuslėpsite?
Apie ką tu?
Eilinį sykį atmetėte pusbrolio Felikso kvietimą
Konradui paviešėti pas jį Rusijoje.
Ir iš kur tai žinai?
Mes, auklės, mėgstame klausytis paskalų.
Mes visi pastebėjome, kad Feliksui čia atvykti nedraudžiate,
bet Konradui ten išvykti neleidžiate.
Niekur neleidžiate, jei jau taip.
Taip. Pričiupai mane. Atleisk.
Derėjo tai aptarti su tavim.
Ar nuo tų skrydžių ratais pamiršote visas savo manieras?
Ką dar aš padariau?
Nepasiūlėte man išgerti.
O, taip, atleisk.
O jei mes būtume tai aptarę, kokia būtų buvusi mano nuomonė?
Tu galvotum,
jog mano baimė dėl Konrado saugumo - mano silpnybė.
Baimė - normalu.
Tik bėda, jog kuo daugiau bijai, tuo greičiau ji išsipildo.
Vadinasi, mums abiems reikia auklės.
Panašu, jog taip.
Aukščiau!
Gali kautis su viena ranka?
O, taip.
Jei tik būtų su kuo.
Šola. Tikrai manai, kad peilis - stipriau už kulką?
Šiais laikais žmonės kovoja taip.
Eikite ir susitvarkykite prieš popietės susitikimą.
Mano tėvas irgi atvedė mane čia siūdintis pirmojo kostiumo.
Kingsman dirba geriausi siuvėjai pasaulyje.
Labas rytas.
Jūsų malonybe.
Jums paruoštas pirmas matavimosi kambarys.
Dėkoju.
Na, mes - čia.
Gaila, kad tavo motina tavęs nemato.
Ji labai tavimi didžiuotųsi.
Tikiuosi, tėve.
Nors man labiau praverstų medžiotojo kostiumas ar...
švarkas rūkymui.
Kad galėčiau medžiot paukščius.
Liaukis, tėve.
Pasaulis - didelis.
Anksčiau ar vėliau tau teks išleisti mane juo pasidžiaugt,
net jei ir labai to nenori.
Žinai,
Konradai,
mūsų protėviai buvo siaubingi žmonės.
Jie plėšė, melavo, grobė ir žudė, kol vieną dieną
prasimušė į kilminguosius.
Tačiau šio kilmingumo šaknys -
ne riteriškos.
Jie buvo kieti ir negailestingi.
Tais laikais jei tave pavadindavo "džentelmenu",
tai reiškė mirties nuosprendį.
O ne garbingą vardą, kaip šiais laikais.
Mes - Oksfordai,
ne mužikai.
Oksfordai!
Kičeneri.
Kaip smagu, kad siuvamės pas tą patį siuvėją.
Išties. Kingsman klientų ratas toks, kokio pavydėtų bet kuris klubas.
Oksfordai, galima tave porai žodžių?
Ar atsiras koks atokus kampelis?
Galiu pasiūlyti sukirpimo kambarį viršutiniame aukšte, pone.
Puiku.
Konradai, čia - Mortonas, mano padėjėjas.
Mortonai, pasirūpink jaunuoju Konradu, prašyčiau.
Su malonumu, milorde.
Puiku.
Regis, atmetei mūsų draugo iš Austrijos erchercogo Ferdinando kvietimą pamedžioti.
Negi tavo pacifizmas apima ir paukščių medžioklę?
Mes čia susitikome ne netyčia, tiesa?
Baltuosiuose rūmuose sienos turi ausis šiais laikais.
Todėl persimesti žodeliu čia, Kingsman - saugiau.
Man neramu, jog Ferdinando politinės ambicijos gali kelti jam pavojų.
Noriu prašyti tavęs nedidelės paslaugos.
Kokios paslaugos?
Rimtai nori būti kareiviu?
Taip.
Kokiame pulke?
Grenadierių.
Atėjus laikui, susirask mane. Aš tau padėsiu.
Konradai.
Tau vis tik reikės kostiumo medžioklei.
Mano Ganytojau.
Atnešiau tau Faberžė kiaušinį, pagamintą asmeniškai tau.
Pažiūrėk į vidų.
Ten - mažytis Angusas,
tavo mylimiausias ožiukas.
Vėluoji.
Sėskis.
Kas yra pasitikėjimas?
Pasitikėjimas - kai tiki
kito sąžiningumu.
Štai - mūsų ginklas,
kurio pagalba pakeisim pasaulį.
Kuo aš pasitikiu?
Gyvūnais.
Jie niekada manęs nenuvilia,
jie aklai vykdo mano paliepimus.
Klausimas, ar galiu
tikėtis, kad jūs elgsitės, kaip ir jie?
Atidarykite dėžutes, padėtas jums.
Šie žiedai - priklausymo mano bandai simboliai.
Jei užsimausite, mėgausitės mūsų pergalėmis.
Bet
jei išduosite mano pasitikėjimą,
jo viduje rasite
mano paskutinę dovaną jums.
Vėžlys?
Ar nesu vertas geresnio gyvūno?
Rasputinai, pas mane - lokys. Mielai su tavimi susikeisiu.
Taip, Principai. Aš būsiu didysis Rusijos lokys.
Imk, kas, kaip manai, priklauso tau.
Ir, žinoma,
mūsų Ganytojui parodyk tiek pat pagarbos,
kiek rodai tam niekingam žmogeliui, vadinančiam save caru.
Nagi, Rasputinai, imk.
Metu tau iššūkį.
Nagi, Mata ir Erikai. Mes esame
komanda.
O Rasputinas -
kaip mano mylimas Angusas.
Nuolat badosi
ir krušasi.
Nepainiok simpatijos su silpnybe,
vėluojantis rusų idiote!
Kaip visi žino,
vėžlys
galiausiai laimi lenktynes.
Taigi...
Mano šnipas, ar turėčiau sakyt, kurmis
britų vyriausybėje
man pranešė, kad Kičeneris sunerimo
dėl erchercogo Ferdinando saugumo.
Principai, mano lokiuk.
Ar esi pasirengęs įrodyti, jog Kičenerio nerimas pagrįstas?
Taip, mano Ganytojau. Aš tavęs nenuvilsiu.
Tai jau tikrai, po galais.
Ar dabar supranti, Ferdinandai?
Dabar suprantu, kodėl priėmei mano kvietimą pamedžioti.
Kičenerio bauginimai manęs neįtikino.
Tik pamanykit, man gresia pavojus.
Kvaila ignoruoti draugo įspėjimą, Ferdi.
Negi daug prašau?
Manau, kad tau verta grįžt kartu su manim ir išklausyti jį.
Sunku tau atsispirti.
Savo sprendimą pranešiu šįvakar.
Puiku.
Važiuok!
Atvykau su geros valios vizitu, o mane sveikina bombomis?
Taip.
Man itin malonu...
Nederėjo tavęs čia vežtis.
Turim grįžt namo, ten galėsiu tave apsaugot.
Kas...
Aš ką tik apsaugojau tave. Manęs nereikia saugoti.
Reikia, Konradai.
Atleisk, bet tau atrodo, kad pažįsti pasaulį,
tačiau tu - dar berniukas, neišmanantis, kokie gali būti žmonės.
Ką? Ar motinos mirtis mano akyse nebuvo pakankamai geras įvadas?
Neabejoji, jog tai - teisinga?
Tiesiog vykdyk mano nurodymus.
Pirmas posūkis į kairę.
Čia - aklagatvis, kvaily.
Žinojau, kad ne čia reikėjo sukti.
Turėjau galvoje kitą posūkį.
Nesibarkite. Mes čia - atviras taikinys.
Važiuok iš čia.
Tėve, siaubinga, jog tai nutiko Ferdžiui ir Sofi.
Mes dabar - saugūs, tiesa?
Taip, bet ar ilgam?
Imu suprasti, ko taip bijojo Kičeneris.
Jau sklinda gandai, kad austrai mobilizuoja kariuomenę.
Jie netiki, kad žudikas veikė savarankiškai.
Netikiu ir aš.
Čia - Serbija. Tokia maža šalis. Kodėl jiems tai svarbu?
Todėl, kad maži nesutarimai gali išaugti į dideles bėdas.
Gyveno tokie trys berniukai pusbroliai.
Vyriausiasis buvo tikras ramybės drumstėjas...
Padėk mano kareivėlį į vietą!
Kare taisyklių nėra.
Aš pamokysiu tave karo, Viljelmai!
- Jų senelė buvo karalienė Viktorija... - Nikolajau. Pakaks!
...kuri juos griežtai auklėjo.
Suaugę jie tapo: Vokietijos kaizeriu Vilhelmu,
Rusijos caru Nikolajumi ir Anglijos karaliumi Jurgiu.
Dabar, vargšo Ferdinando nužudymas suteikė idiotui kaizeriui
priežastį atnaujinti jų vaikystės vaidą.
BRITANIJA - VOKIETIJA - RUSIJA
Bet jie juk - suaugę žmonės, karo gali išvengti.
Tikėkimės.
Ir, laimei, mūsų karalius Jurgis tikrai pasistengs išlaikyti taiką.
Štai ji.
Tik pažvelk į mus.
Trys jaunučiai pusbroliai, manę, jog moka valdyti.
Bet dabar kareivėliai - ne žaisliniai.
Padarykite dvi šios nuotraukos kopijas
ir skubiai pristatykite su šiais laiškais.
Mortonas asmeniškai tuo pasirūpins.
Puiku.
Jūsų didenybe.
- Erikai. - Mano kaizeri.
"Susivaldymas - dorybė. Nepamiršk savo pareigos."
Jo didenybė mano pusbrolis Anglijos karalius siūlo sėdėti rankas sudėjus.
Pamenate, kai princas Jurgis džiūgaudamas žiūrėdavo,
kai jūsų anglė motina ir jos daktarai jus kankindavo?
Jurgis šaipydavosi iš jūsų dėl...
luošumo.
Taip.
Ir nepamirškite, kad šalia kikendavo
jūsų pusbrolis rusas
caras Nikolajus.
Pusbrolis Jurgis maldauja idiotą kaizerį susiturėti.
Karalius Jurgis visad gynė mūsų interesus.
Kodėl turėtume skelbti karą dėl tokios nereikšmingos priežasties?
Todėl, kad davėme žodį Serbijai.
Ir be to, nekenčiu kaizerio.
Jam bus į naudą, jei jo išsipūtęs ego susitrauks iki jo rankytės dydžio.
Išmintingas sprendimas, mano care.
Rusijos siela - saugi jūsų rankose.
Pasaulis jus išjuoks už tai,
jog netesėjote pažado ir nepalaikėte austrų.
Ignoruokite Anglijos karalių.
Pasakyt Jurgiui, kad nesikištų, kur nereikia, ja?
Jei aš noriu karo, tai jis ir bus.
Būdami Rusijos sąjungininkai, privalome kariauti.
Aš nesuprantu. Kaizeris ir caras ignoravo karaliaus prašymą. Kodėl?
Geras klausimas.
Su visa pagarba, pone,
šis pokalbis turi vykti po to, kai laimėsime karą.
Premjeras laukia.
O mes vėluojame.
Mortonas teisus.
Milorde, man bus garbė eiti savanoriu.
- Garbė? - Puikūs žodžiai, jaunasis Konradai.
Bet yra viena kliūtis.
Teisiškai esi per jaunas stot į armiją.
Bet pakankamai jaunas, jog manytum, kad mirti už šalį yra garbė.
Karo esmė - ne mirti už savo šalį,
o priversti priešą mirti už jo šalį.
Užmaut durtuvus!
Net aš negalėjau įsivaizduoti tokio karo.
Maniau, kad tikslą pasieksim per dešimtmetį,
bet pakako poros metų.
Mes išsekinome Europą,
beprasmiškai žuvo milijonai žmonių.
Ugnis!
Mes sužlugdėme tautų pasitikėjimą savo monarchais,
valdančiais tik dėl to, jog gimė tose šeimose.
Žinote, kas karaliaus Jurgio nekenčia labiau už kaizerį?
Aš.
Anglijos monarchija
engė mano mylimą Škotiją daugiau nei 700 metų,
tad išmušė atpildo valanda.
ANGLIJA - VOKIETIJA - RUSIJA
Mes pašalinsime iš mūsų karo Rusiją
ir panaudosime visą Vokietijos galią Anglijos sunaikinimui.
Rasputinai,
ar esi pasirengęs pradėti karaliaus Jurgio žlugdymą?
Bus padaryta, mano Ganytojau.
KADA BAIGSIS ŠI KANČIA?
- Pradėtas šaukimas. - Taip, žinau, Konradai.
Ir?
Negana to, jog negalėjau eiti savanoriu...
Konradai, tai - ne šiaip karas. Ar supranti?
Tai nepanašu į jokį kada nors matytą karą.
Man nerūpi! Aš privalau kautis!
Tai - ne kova. Tai - mirtis.
Kaip ir šis pokalbis.
Pasakyk tai Kičeneriui.
Tu - per jaunas, Konradai.
Bet kiti meluoja apie savo amžių. Visus priima.
Žinau.
Ir žinau, kad nori kovoti.
Tai - tavo charakterio bruožas,
ir aš didžiuojuosi tavimi.
Taip, bet žiūrėk, ką man įbruko.
Kaime.
Bailio simbolis.
Ar turiu kęsti tokį pažeminimą?
Reputacija - tai kitų nuomonė apie tave.
Charakteris - tai, kas esi.
Viktorijos kryžius.
Tavo?
Taip.
Kai buvau jaunas, kaip tu, norėjau tarnaut savo šaliai.
Bet greit ėmiau abejoti, ar turime teisę
atimti žemes, turtus
ir gyvybes tų, kurie tiesiog gina savo šalį.
Nužudžius žmogų,
nužudydavau dalelę savęs.
Gal plunksna būtų geriau.
Kitą dieną padėjau šautuvą ir paėmiau neštuvus.
Kryžių man derėjo suteikti už žmonių gelbėjimą, o ne jų žudymą.
Kai tik vietoj jos gausiu medalį,
stosiu į pagalbos korpusą.
Aš pranešiau Kičeneriui apie tavo troškimą kariauti.
Ir jis mane patikino, kad neleis tau prasmukti.
Matau regėjimą.
Šis berniukas - Rusijos sielos simbolis.
Jūs privalote išgelbėti Rusiją.
Jūs privalote pasitraukti iš karo ir išgelbėti sūnaus gyvybę.
Juk tai - nesąmonė.
Kaip drįstate abejoti Viešpaties tarpininku?
Kaip drįstate rizikuoti savo sūnaus gyvybe?
Nikolajau, atsipeikėk!
Prašau.
Meldžiu.
Brangus pusbroli Konradai,
seniai mes nesimatėme,
ir aš atsiprašau, kad rašau tau tik dabar, bet
šiais sunkiais laikais nedaug kuo galiu pasitikėti.
Sveikas sugrįžęs.
Jau kurį laiką stebiu įtartiną
Rasputino, pasivadinusio dvasininku, elgesį.
Jis, užvaldęs caro protą
dvasiškai ir opiumo pagalba,
įkalbėjo jį pasitraukti iš karo.
Šią žinią caras ketina pranešti savo Naujųjų metų kalboje.
Pusbrolis Feliksas siunčia linkėjimų.
Tikiuosi tavo tėvo pagalbos.
Mortonai, turi minčių?
Pone, manau, jog tai - grėsminga padėtis.
Niekuo negalime pasitikėti.
Siūlau surinkti elitinių vyrų būrį,
vykti į Rusiją ir sutvarkyti šį reikalą.
Sutinku. Pradėk tučtuojau.
Jei jau man negalima stot į kariuomenę, leiskite bent jau vykti dabar su jumis.
Konradai, juk žinai, kad tavo tėvas privertė mane prisiekti...
Kad saugosi mano sūnų bet kokia kaina.
Kur susiruošei, Konradai?
- Į Rusiją. - Kam?
Padėti pusbroliui Jusupovui susitvarkyti su Rasputinu.
Jis ketina priversti Rusiją pasitraukti iš karo.
Kičeneri, ar išžudei visus savo vyrus,
kad karinę žvalgybą atlieka jauni berniukai?
- Kaip drįstate kalbėti... - Užsičiaupk, Mortonai.
Konradai, mes išeiname.
Dabar pat!
Jūsų šviesybe?
Tikėkimės, kad Rusijoje neprisivirsime košės.
Dar viena depešų dėžė, pone.
Po galais, Mortonai. Kiek žmogus gali perskaityti?
Apgailestauju, milorde. Padėčiau, bet aš labiau...
Esu labiau kareivis, nei jūreivis.
Eik ir pakvėpuok grynu oru, žmogau.
Žinoma.
KARO TARNYBA, LONDONAS. ŽUVUSIŲJŲ FRONTO LINIJOJE SKAIČIUS.
Žuvo penki milijonai.
Dieve mano, atleisk man.
ŽUVO LORDAS KIČENERIS LAIVUI UŽPLAUKUS ANT VOKIEČIŲ MINOS.
Pirma Ferdinandas, dabar - Kičeneris. Tai - ne šiaip sutapimas.
Kičeneris buvo tavo draugas.
Ir - paskutinė mūsų šalies viltis. Kaip gali būt toks ramus?
Brangus Oksfordai,
noriu atsiprašyti dėl mūsų kivirčo.
Mano nuomone, Konradas - puikus jaunuolis.
Jis buvo išduotas. Privalom kažką daryti.
Pasiruošęs stoti akistaton su pasauliu.
Ne, neignoruok manęs, tėve. Juk žinai, kad aš teisus.
Negali nuolat bėgti nuo sunkumų.
Bet aš, žinoma, gerbsiu tavo norą
ir visomis išgalėmis saugosiu jį.
Netikiu, kad tai buvo vokiečių mina. Ir tai - dar ne viskas.
Kas, jei tau pavyks?
Kas, jei tau pavyks mane pasaugoti, kai pasaulis liepsnos?
Jei visi tėvai turėtų tokį požiūrį, karų nebūtų.
Bet kol kas aš, be abejo, turėsiu daug darbo.
Tavo draugas, Kičas.
Tavo nenumaldomas noras mane apsaugoti
neatpirks tavo kaltės dėl to, jog nesugebėjai apsaugoti mamos.
Atleisk man, tėve.
Ne, ne.
Tai tu man atleisk.
Eik paskui mane.
Pačiu laiku.
Sveikas atvykęs į klubą.
Ar jis irgi dalyvaus?
Taip.
Apsidairyk.
Supranti, karas mane pamokė,
jog politikais pasikliauti negalime.
Todėl nusprendžiau
nesėdėti rankų sudėjęs.
Aš nieko nesuprantu, tėve.
Leisk man paaiškinti.
Mane visi žino kaip tą, kuris nesivelia į politiką,
o tai reiškia, kad man paprasčiau veltis nepastebimai.
Kaip namų pagalbininkai, kuriuos matome, bet jų negirdime.
Jie, iš esmės, nematomi.
Nebent jie - Oksfordo šeimos nariai, žinoma.
Šola ir Polė sukūrė patarnaujančio
personalo tinklą, kokio pasaulis dar nėra regėjęs.
Britų žvalgybai klausantis pro raktų skylutes,
mūsų žmonės tiesiog yra tuose kambariuose.
Gudru.
Po Ferdinando nužudymo,
aš aplankiau Gavrilą Principą Sarajevo kalėjime.
Ačiū.
Kodėl nužudei mano draugą?
Tai vis per tą alkoholį. Nesusilaikiau.
Aš - paprastas serbas.
Kaip paprastam serbui, labai nepaprastas žiedas.
Su slaptaviete.
Pakvipo migdolais. Vadinasi, ten būta cianido.
Principo žiedas įrodo, kad jis veikė ne vienas.
Vadinasi, kaip ir sakei, Konradai, tai - dar ne viskas.
Išties.
Tavo pusbrolio laiškas privertė mus išplėsti savo tinklą iki Rusijos.
Tai apsimokėjo.
Caro vaikų auklė Rasputino kambary aptiko žiedą.
Lygiai tokį patį kaip Principo, tik vietoj lokio - vėžlys.
Manau, turim nedelsiant vykti į Rusiją
ir surasti būdą apklausti šį vienuolį.
Bet visi sako, kad Rasputinas - nepalaužiamas.
Kol jis gyvas, caras sprendimo nepakeis,
o Rusijai pasitraukus iš karo,
Anglija pasmerkta.
Milorde.
Viena mirtis manais į milijonų gyvybes.
Taigi,
vienintelis būdas nesulaužyti pažado, duoto tavo motinai -
sulaužyti pažadą, kurį daviau sau pačiam.
Bijau, kitos išeities neturim.
Metas mums nudėti Grigorijų Rasputiną.
Rasputinas priėmė tavo pusbrolio kvietimą apsilankyti Kalėdų pokylyje.
Caro auklė man sakė, kad Rasputino silpnybė - saldumynai.
Ir dar saldesni berniukai.
Taigi, po pagrindinio patiekalo,
Konradas įvilios Rasputiną
paragauti deserto į vasaros kambarį,
kur jo lauks mūsų auklės keptas
legendinis Beikvelio pyragas,
permirkęs nuodais.
Pole, minkyk tešlą.
Taip. Ir nepamiršk nuodų.
Priversk jį suvalgyti pyrago, supranti?
Taip, tėve.
Puiku. Šįvakar mes būsim mužikais,
ne Oksfordais.
Mūsų garbės svečias, tėvas Rasputinas.
Jūs - padavėjai ar anglai?
Tiek to, atneškite man sušiktą gėrimą.
Jūs - vienuolis ir baleto šokėjas?
Matau, įvaldėte Beriozkos slystantį žingsnelį.
Tai gal nuslyskite ir atneškite man sušiktą gėrimą?
Anglai.
Man patinka anglai.
Bet ilgą kelią sukorėt į kalėdinį vakarėlį.
Man gal ir ilgas, bet mano sūnui - ne.
Jis, skirtingai nei aš, mėgsta linksmybes šiais niūriais laikais.
Ieškau žmogaus, kuris padėtų man gauti audienciją pas carą.
Gal jūs galėtumėte?
Aš - viso labo paprastas vienuolis.
Paprastas vienuolis, kurio akivaizdoje nuščiuvo visa ši salė iš pagarbos
arba iš baimės.
Sprendimus priimu pilnu skrandžiu ir tuščiais kiaušais.
Ačiū Dievui, vakarienė jau patiekta.
Taigi...
Tavo tėvas minėjo, kad mėgsti pramogas.
Taip. Manau, esu pakankamai plačių pažiūrų.
Kokios jūsų, rusų, pramogos galėtų patikti ir anglui?
Visos.
Maistas, muzika, baletas,
tabakas, menas.
Bet labiausiai...
mėgstam dulkintis kaip tigrai.
Ar tai gali patikti anglui berniukui?
Taip.
Bet šįvakar nesu nusiteikęs mokyti.
Apsikeisk vietomis su savo tėvu.
Atleiskite, jei jus įžeidžiau.
Jei nuobodumą laikysi įžeidimu.
Daryk kaip lieptas.
Taip.
Atleisk, tėve. Jis nori, kad mes susikeistume vietomis.
Atleiskite. Atsiprašau.
Ši koja - siaubingas prakeiksmas.
Žinai, būčiau pamanęs, kad tavo sūnus mėgino mane išdulkinti.
Gal tu jį ketinai išdulkinti?
Tavo reputacija - plačiai žinoma.
Jei taip gerai žinai mano reputaciją,
dėk savo koją man ant kelių.
Galbūt aš ją pagydysiu.
- Čia? - Ne čia.
Kur nors nuošaliau, žinoma.
Štai čia.
Laukei ko nors?
Taip, mūsų auklė - nuostabi kepėja,
tad ji iškepė šį pyragą šių namų šeimininkui, princui.
Prašau...
nusimauk kelnes ir sėskis.
Žinoma.
Aš pašildysiu kambarį.
Vasaromis mes dažnai ateiname čia su mano jaunaisiais draugais.
Plaukiojame nuogi tvenkinyje,
paskui ateiname čia ir dulkinamės šalia židinio.
Suprantama.
Na, štai.
Aš - be kelnių.
Ramiai.
Kraujas - gyvybė.
Jis gydo ten, kur teka.
O aš jam galiu parodyti, kur tekėti.
Tavo žaizda buvo paviršutiniškai sutvarkyta, prastai susiūta.
Šitas pyragas skanus?
Taip. Tai - Beikvelio pyragas. Mano mėgstamiausias.
Galėsim jo paragauti, kai užsivilksiu kelnes.
Ne. Šiam darbui
man reikia jėgų.
Labai skanus.
Labai angliškas.
Taip. Jis - labai angliškas.
- Koks ten triukšmas? Eime į vidų. - Ne, ne.
Tai - Rasputino balsas, ne tavo tėvo. Gal taip jį veikia nuodai?
Atsipalaiduok. Tegu kraujas laisvai teka.
- Leisk, išlaižysiu tau žaizdas. - Taip.
- Pasitikėk manim. - O Dieve.
- Vajė, aš suprantu. - Pasitikėk manim.
Nesijaudink, aš padėsiu tau, o tu padėsi man.
Kam tau reikia caro?
Caras turi kariauti toliau.
Kodėl manai, kad jis nekariaus?
Man sakė, kad jis paveiktas.
Puiku. Jau šis tas.
Jei nori, kad pagydyčiau koją, sakyk tiesą.
Kodėl tu čia?
Aš - čia...
- Nes? - Nes...
- Nes turiu nudėti...
Aš atsiprašau.
Tavo pyragas
mane supykino.
Eikš!
Turim atšaldyt tau koją.
Dvi minutės šaltame vandeny ir būsi kaip naujai gimęs.
- Mano koja... - Taip.
- Ji pagijo. - Taip.
Taip.
Ateik pas mane.
Ne. Nereikia lazdos.
Mesk tą lazdą.
- O, taip. - Palik ją.
Aš tavim nepatikėjau.
Ateik pas mane.
- Kodėl tėvas juokiasi? - Nenutuokiu.
Dabar leisk šaltam
Rusijos vandeniui
pagydyti tave amžiams.
Eikš. Eikš.
Eikš.
- Taip. - Šalta.
Tegu Motina gamta daro savo darbą.
Dvi minutes.
Dvi minutes ir būsi sveikas.
Tu būsi sveikas.
Beikvelio pyragas.
Sakyk, tame pyrage buvo daug migdolų.
Iš ko dar tas pyragas?
Nežinau. Aš - ne kepėjas.
O aš - kepėjas.
Aš taip pat žinau, kas dar kvepia migdolais.
Cianidas!
Jei būtum girdėjęs apie mane,
žinotum, kad pusryčiams suvalgau truputį nuodų...
- Jam riesta. - Kad jie manęs neveiktų.
Štai čia - kita šneka.
Metas šokti... ant jūsų kapų.
Padėk savo tėvui.
Tėve. Dieve, tu sušalai.
Tėve, tu - gyvas? Kvėpuok.
Man šalta.
Šola.
Nušauk jį.
Nušauk jį!
Nušauk mane.
Prašau, nudėk mane.
Gražus jaunuoli.
Aš pagydžiau tau koją.
Ko nepasakyčiau apie tavo sūnaus sprandą.
Ačiū tau už sveiką koją.
Kaip tu?
Gerai. Ačiū tau.
Ne. Ačiū tau. Išgelbėjai man gyvybę.
O tu - man.
Kaip Šola?
Jis atsigaus. Jam tereikia išsimiegoti.
Kodėl berniukai būna tokie netvarkingi?
Paimkite jį. Metas eiti.
Tu gal juokauji, po velnių!
Perimk darbą ten, kur Rasputinas susimovė.
Man nusispjaut į tavo ideologiją ar politiką.
Sukelk sušiktą revoliuciją
ir patrauk Rusiją iš mano karo,
drauge Leninai.
Taip, mano Ganytojau.
Kai mano revoliucija įvyks,
likę gyvi kairieji taps tokie galingi,
jog tavo vienintelis rūpestis bus surast stiprią dešinę pusiausvyrai.
Kas jam?
Tavo tėvas šiandien sulaužė sau duotą priesaiką nenaudoti prievartos.
Bet to reikėjo.
Reikėjo ar ne, vis tiek sunku susitaikyti.
Su gimimo diena
Su gimimo diena, Konradai
Sveikiname tave
Šaunuolis.
Už mano sūnų.
Ačiū.
Šiandien įrodei esąs tikras vyras.
Mes tavimi labai didžiuojamės.
Už pavykusią mūsų misiją
ir mano sveiką koją.
Sveikinu, Konradai.
Su gimimo diena.
Ačiū, tėve.
Džiaugiuosi, kad galim žvelgti vienas į kitą kaip lygūs.
Dabar - taip.
Dabar, kai užpūsiu visas 19 savo žvakių, neabejoju,
palaiminsi mane, nes ketinu
atlikti pareigą tėvynei.
Konradai, tu ką tik atlikai kur kas daugiau nei pareigą tėvynei.
Mano norai nesusiję su tavo amžiumi.
Tėve, tavo norams paklusau tik dėl savo amžiaus.
Dabar manęs niekas negali sulaikyti.
Teprašau tavo palaiminimo.
Atleisk, Konradai.
Bet tu prašai manęs to, ko negaliu ir niekada tau neduosiu.
Mano kaizeri.
Mūsų jūrų pajėgų blokada nuskandino dar vieną Amerikos keleivinį laivą.
Amerikos prezidentui gali greit trūkt kantrybė,
o jei jie stos į Anglijos pusę,
mes būsim nugalėti.
Kare taisyklių nėra.
Anglijos marinimas badu vertas šios rizikos.
Bet jei nusiųsite tai,
šią riziką būtų galima sumažinti.
Jūs - rimtai?
Taip, mano kaizeri.
Sujunkite mane su Zimermanu.
Zimermanai, telegrafuok.
Skubiai išsiųskite naudodami aukščiausiojo lygmens kaizerio kodą.
Britanijos jūrų pajėgų žvalgyba
Ponai,
mes perėmėme itin svarbų pranešimą.
Visus darbus atidėkite.
Privalome kuo skubiau iššifruoti šį pranešimą.
Arbatos?
Prašyčiau.
Puikiai padirbėjai, Rita.
Tai - kaizerio kodas.
Tai turėtų būti neįtikėtinai svarbu.
Gali iššifruoti?
Vienas! Du! Trys! Keturi!
Man reikia daugiau informacijos.
Nenuleiskite akių nuo priešo!
Taikytis į kairę!
Ugnis!
Ačiū.
Nuo ko auga žolė?
Nuo kraujo!
Ką jūs darysite?
Žudysime!
Tavo arbata.
Greičiau! Marš!
Aš naudoju tą šifrą.
Aštuoni yra Z ar R?
Visiems jums linkiu sėkmės.
Ir atminkite...
"Dulce et decorum est pro patria mori."
Ką tai reiškia?
"Saldu ir dora mirti už tėvynę."
Tiesiai iš Vokietijos.
Ačiū.
Aš naudoju tą šifrą.
Aštuoni yra Z ar R?
Z. Ačiū.
Iššifravau.
Nuo Arturo Zimermano, Vokietijos valstybės sekretoriaus Berlyne
jų ambasadoriui Meksike.
Jis siūlo sąjungą Meksikai.
Vokietija nori nukreipti Amerikos dėmesį, todėl prašo Meksikos pulti Ameriką.
Atspausdinta čia.
Kai prezidentas Vilsonas tai išvys, jis neturės kitos išeities, kaip...
Jis turės skelbti karą.
Ir karas baigsis.
Šaunuolė. Ak, mano brangioji Pole.
Tikra šaunuolė.
Tu - nepaprasta.
Ir Konradui yra vilties.
Šaunuolis, Oksfordai.
Mano idiotas pusbrolis, kaizeris, pats šovė sau į koją.
Puikiai padirbėjai su šia telegrama, seni. Kičeneris tavimi didžiuotųsi.
Na, manau, reikia išgert šampano.
Dėkoju, jūsų didenybe, bet prisiekiau negerti,
kol Konradas sveikas negrįš iš karo.
Tai ko tyli?
Aš pasirūpinsiu, kad tavo sūnus kariautų ne šautuvu, o pieštuku.
Nesu tikras, ar tai - sąžininga.
Orlandai, ar žinai kiek vaikinų gyvybių išgelbės ši telegrama?
Leisk man išgelbėt bent vieną.
Taigi,
Konradui niekas negrės,
išgerkime už taiką mūsų gyvenime.
Už taiką mūsų gyvenime.
Karalius Jurgis laukia jūsų atsako, pone prezidente.
Bet ar ši telegrama - tikra?
Net vokiečiai negali būti tokie kvaili.
- Bet, pone... - Nepajudinsiu nė piršto,
kol negausiu neginčijamų įrodymų.
Daglasai.
Atnešk man "Statesman" su ledais.
Vakarų fronto štabas
Leitenantas Oksfordas pasiruošęs tarnybai, pone.
Taip, Oksfordas.
Tau pasisekė. Esi paskirtas į Londoną.
Pone, tai, turbūt, klaida.
Ne. Fortūna myli drąsiausius.
Arba tuos, kurie po karaliaus sparnu.
Pone.
Lygiuot!
Lanskaprale.
Pone.
Pavardė?
Lanskapralas Reidas, pone.
Sek paskui mane.
Šola, spėju?
Taip.
Mane atsiuntė Konradas, kad pasimatyčiau su hercogu.
Kokia jūsų pavardė, pone?
Geras klausimas. Atsakymas - sudėtingas.
Tai galiu pasakyti tik asmeniškai hercogui.
Na, gal vardą pasakysite?
Skambės kvailai.
Bet anot Konrado, aš - Lancelotas.
Jūs - Merlinas, o aš reikalauju audiencijos pas karalių Artūrą.
Prašom paskui mane, pone.
"Suabejojęs telegramos autentiškumu,
sunerimęs Vilsonas karo neskelbs."
Idiotai, kvailiai. Nebėra ką daryti.
Pole, kaip manai, ar savo tinklą galėtume išplėsti iki Baltųjų rūmų?
Daugelis žmonių apmokyti Anglijoje, tad nebus sudėtinga.
Puiku. Tuomet imkimės darbo.
Tučtuojau.
Ačiū.
Taip, užeik.
Jūsų šviesybe. Pas jus - svečias.
Kas?
Konrado draugas, prisistatęs Lancelotu,
norintis pasimatyti su karaliumi Artūru.
Ką?
Gražūs prisiminimai.
Įleisk jį, prašau.
Taip, pone.
Pone.
Kas jūs?
Lanskapralas Reidas iš Juodosios sargybos, pone.
O kodėl vilki grenadieriaus uniformą?
Tai paaiškins jums geriau, nei aš.
Kažkaip keistoka, pone.
Keista.
Laiškas nuo Konrado.
Tu - Lancelotas.
Brangus tėve, aš irgi moku žaisti.
Aš susikeičiau vietomis su Arčiu Reidu,
vyruku, stovinčiu priešais tave.
Arčis?
- Jis - geras vyrukas... - Taip, pone.
Jis tik vykdo mano nurodymus ir, galbūt, yra taip pat sutrikęs, kaip ir tu.
Pasirūpink, kad mano veiksmai neužtrauktų jam jokios bėdos.
Rytoj pagaliau išsipildys mano noras patekti į frontą.
O dabar įdedu eilėraštį, kurį, manau, įvertinsi.
"Dvilinki
sulinkę it elgetos tempiantys maišus
įlinkusiais keliais, kaip piktos senės
keikėmės brisdami purvu
Nusisukom nuo signalinių raketų
ir nubridom į tolimą poilsio vietą.
Vyrai žygiavo miegodami.
Daugelis - basi, šlubavo
Iki kelių kraujyje.
Visi luoši, visi akli.
Girti nuovargiu
kurti net sprogimams
sviedinių, drioksinčių
tiesiog šalia."
Naujokai.
Sveiki atvykę į frontą.
Šis apkasas bus jūsų namais ateinančias šešias...
Netikiu, po galais. Pasiuntinys!
Nagi, vyručiai!
Nagi, vaikinai! Pridenkite jį!
Pridenkite jį!
Ugnis!
Bėk, bėk!
Nešaudyt!
Šaunuoliai, vyrai.
Šis karas nesiliauja mane stebinęs.
Vokietis, mojuojantis Britanijos vėliava! Kas toliau?
Leiskite jums atsakyti, seržante majore.
Rikiuot!
Tas pasiuntinys buvo britų žvalgas.
Jis nešė man svarbią žinią.
Mūsų šaliai reikia to, ką jis nešė, tad man reikia šešių savanorių.
Kai tik sutems, eisite kartu su manim parvilkti to, kas iš jo liko.
Puiku, vaikine.
Kas dar?
Seržante?
Jūs, penki. Žingsnį į priekį, marš!
Dar penki drąsūs savanoriai, pone.
Puiku. Išeisime vidurnaktį.
Nešaudykit.
Jei mus išgirs apkasuose, į mus pasipils ugnis iš abiejų pusių.
Bum.
Prašau, nereikia.
Atleisk man.
Kas čia buvo?
Kažkas ten.
Nešaudyt!
Ne!
Nešaudyt!
Pirmas kartas, vyruti?
Ei.
Aš - saviškis.
Ačiū Dievui už Britanijos vėliavą, a?
Mano pirmas kartas buvo baisesnis nei kojos netekimas.
Atleisk, ne man derėtų dabar verkti.
Ropškis čia, padėk man. Aš sušalau.
Eikš. Nagi.
Aš norėjau į karą.
Tėvas mane įspėjo.
Tėvas man sakė, bet aš neklausiau...
Dabar aš jį suprantu.
Aš net neatsisveikinau su juo.
Siūlau išspręsti mūsų abiejų bėdas, gerai?
Žiūrėk.
Privalau perduoti tai vadovybei.
Čia yra tai, kas gali užbaigti šitą sušiktą karą.
Kadangi eiti galėsiu dar negreit,
siūlau tau užbaigti šią misiją
ir grįžt namo didvyriu.
Ne. Mes abu grįšim namo didvyriais.
Viskas gerai. Laikau tave tvirtai.
Velnias. Paskubėk!
Pridengiam!
Pridenkite juos, brolyčiai!
Greičiau!
Nudėkite kulkosvaidininką!
Pridenkit jį!
Greičiau!
Bėk!
- Greičiau, nagi! Bėk! - Greičiau!
Gyvi?
Jėzau Kristau! Tu - neįtikėtinas! Nieko panašaus nesu matęs!
Ką, po galais, tu ten veikei?
Verčiau jo paklausk. Paklausk.
Jis viską paaiškins.
Jis neatlaikė sprogimo bangos, pone.
Taip. Bet bent jau tu - gyvas.
Jei už tai tau neduos Viktorijos kryžiaus, tada nežinau, už ką jį duoda.
Privalau užbaigti misiją.
Mums reikia tai nedelsiant perduoti aukščiausiai vadovybei.
Aš tave pats ten palydėsiu. Kuo tu vardu, kareivi?
Arčis. Lanskapralas Arčis Reidas.
Sakei, Arčis Reidas?
Taip.
Teisingai.
Lanskapralas Arčis Reidas?
Šunų ieškotojų būrys, pirmas batalionas, Juodoji sargyba?
Taip.
Kur praradai škotišką akcentą?
Tu nesi Arčis Reidas.
Lanskapralas Arčis Reidas - mano draugas.
Aš visą naktį jo ieškojau. Kas tu?
Taip, tu teisus. Aš viską paaiškinsiu.
- Aš - ne Arčis Reidas. - Sušiktas fricų šnipas.
Aš - Konra...
Jūsų sūnus žuvo mūšyje, pone.
Ką?
Pole.
Mano sūnus.
Už ką?
"Jei kokiam troškiam sapne
spėtumei paskui vagoną, į kurį mes jį įstūmėm
Pamatytum kaip jis užverčia akis
Jo nukaręs veidas kaip velnias vemiantis nuo nuodėmių
Jei išgirstum kaip, jam krentant
gargaliuoja krauju paplūdę plaučiai
Bjaurūs kaip vėžys
kartūs kaip atraja
Nuo pūliuojančių žaizdų nekaltuose liežuviuose...
Mano drauge
nekartotum degančiom akim
vaikams, suviliotiems
beviltiškos šlovės
To seno melo:
"Dulce et decorum est
Pro patria mori."
Saldu ir dora
mirti už tėvynę.
Aš, Nikolajus Aleksandrovičius Romanovas,
Rusijos imperatorius,
skelbiu neatšaukiamą sprendimą
atsisakyti sosto sau ir savo palikuonims
šiuo raštišku dokumentu
nedelsiant.
Konrado turėtas dokumentas,
pasirodo, buvo mano iššifruota Vokietijos ambasadoriaus ranka pasirašyta telegrama.
Nenuginčijamas įrodymas, kurio taip reikėjo Amerikai.
Amerikai teks įsilieti į karą.
Konradui pavyko tai, kas nepavyko mums.
Mano Ganytojau.
Yra garbės kodeksas,
bet jei savo naudai išnaudoji aplinkybes, kodeksas nebegalioja.
- Ko? - Atsiprašau, mano Ganytojau,
bet atnešiau nerimą keliančią žinią.
Jūsų Rusijos planas puikiai pavyko,
o štai mano planas prilaikyti Ameriką, kad nesiveltų į karą, atsisuko prieš mus.
Į Amerikos prezidento rankas pateko originali telegrama,
kurią, mano verčiamas, išsiuntė kaizeris.
Toks nenuginčijamas įrodymas gali išprovokuoti Ameriką įsiliet į karą.
En garde.
Man patinka vyras, pripažįstantis savo klaidas, taip.
Bet labiau man patinka moteris, mokanti tas klaidas ištaisyti.
Tegu tavo amerikietis bičiulis Diupontas įveda Matą į Baltuosius rūmus.
Eik ir apkerėk prezidentą, Mata.
Eikite.
Metas parodyti prezidentui, kas yra tikras bosas.
Ar jūsų šviesybė gers arbatos?
Metas skočui.
Kiaurą parą.
Paskutinį kartą sakau, kad nenoriu arbatos, bliamba!
Aš - irgi.
Pone.
Nors, matau, stiprios arbatos puodelis padėtų tau prasiblaivyti.
Bijau, to nepakaks, pone.
O gal tai suveiks?
Rusija pasitraukė iš karo.
Britų imperijai gresia neišvengiamas pralaimėjimas.
Amerika vis dar nesijungia prie mūsų.
Asmeniškai skambinau prezidentui Vilsonui.
Jis nė nesiteikė atsiliepti.
Ir jį pasiekė.
Išties.
Kaizerio blokada tęsiasi.
Žmonės badauja.
Čia irgi gali kilti revoliucija.
Man patarė pasikeisti mano vokišką pavardę iš Sakso-Koburgo į Vindzorą.
Ji - kur kas angliškesnė.
Bijau, pone,
kad Anglijai - galas.
Atnešiau tau štai ką.
Konradui.
Tikram didvyriui.
Vyrui, suvokusiam savo pareigą.
Gana šitų savigailos nesąmonių.
Jei būtumėt tik jūs,
jūs ir aš, sakyčiau, elkitės kaip išmanote.
Skęskite alkoholyje. Aš prisijungčiau.
Bet jis mus stebi.
Jis būtų tapęs kur kas geresniu žmogum.
Bet jis nebegali.
Jis juo nebetaps. Jau nebe.
Todėl juo tapti turit jūs...
Tapkite tuo, kuo jūsų sūnus būtų tapęs.
Deja, aš nebegaliu jums dirbti.
Atleiskite, miledi.
Mano širdis taip pat sudaužyta.
Pole.
Aš nepriimu tavo atsisakymo.
Bet...
Aš priimčiau stiprios arbatos puodelį.
Atrodote kur kas geriau, jūsų šviesybe.
Ir jaučiuosi geriau, Pole.
Tai ką praleidau?
Mes įvykdėme jūsų paskutinį blaivų įsakymą
ir išplėtėme savo tinklą iki Baltųjų rūmų.
Prezidento liokajus mus informavo, kad, gavęs telegramą, kurią atgavo Konradas,
prezidentas - kaip nesavas.
Gal tai ir yra įrodymas, kurio prašiau. Bet pamenate mano rinkiminį pažadą?
Iš karo, o ne į jį.
Daglai, "Statesman" taurę su ledais.
Jis nuolat kalba slapta linija su savo ambasada Londone.
Ir ignoruoja patarimus įsilieti į karą.
Ar mes turime savo žmogų toje ambasadoje?
Žinoma.
Pone prezidente,
aš nežinau, kaip elgtis.
Mes susitiksime su ja aptarti jos naujų reikalavimų.
- Aišku. - Ji kalbėjo labai įtikinančiai.
Ji pasiūlė netikėtai atvykti 3.00 val.
Tuomet paskubėkime.
Laba diena.
Praneškite ambasadoriui, kad pasimatyti su juo atvyko hercogas Oksfordas.
Taip, jūsų šviesybe.
Pone ambasadoriau.
Kodėl nužudei mano draugą?
Tai vis per tą alkoholį.
Nesusilaikiau.
Ačiū, kad skyrėte laiko, pone ambasadoriau.
Jei jūs nieko prieš...
Atleiskite. Negalėjau atsigėrėti jūsų skraiste.
Ypatingas kašmyras.
Taip, labai retas.
Ar žinote, kaip sužinoti kašmyro kokybę?
Su žiedu.
Tačiau, laimei, jūs jo nemūvite.
Jūs
klystate.
Tai
mane nuvylė.
Bet tai
nenuvils.
Manau, kad džentelmenas negali naudoti prievartos prieš moterį,
bet pasauliui gresia galas,
tad šią taisyklę apeisiu.
Sakyk, kam dirbi, antraip daugiau nebeįkvėpsi.
Jums teks mane nužudyti.
Ambasadoriau.
- Ji negyva? - Ne.
Jai - hipoksijos priepuolis.
Ji liks gyva, kaip ir jūs, jei mums pavyks nuoširdžiai pasikalbėti.
Matote tą pačią moterį, kurią prismaugėte.
Ji pati nusifilmavo tai, kaip ji suviliojo prezidentą,
o dabar šantažuoja mus, kad mes nė negalvotume kariauti.
JAV prezidento posto dorybingumu rizikuoti negalime.
Neabejoju.
Bet jei gautume šį negatyvą,
tuomet mielai stotume Anglijos pusėn ir patrauktume Vokietiją iš žaidimo.
Siūlau jums ją ištardyti.
O aš patyrinėsiu šitą.
Tai - Kamaliro ožkų kašmyras.
Itin retas.
Iš kur jis?
Pone Kolinsai, prašyčiau pirmąją kašmyro knygą.
Ačiū.
Jis gaunamas čia.
Tai - vienintelė vieta pasaulyje, kur gyvena Kamaliro ožkos.
Puiku.
Šola,
užsiimsime kašmyro verslu.
Matau šešis vyrus, saugančius keltuvą.
Jei galima tai taip pavadinti.
Tarkite žodį, ir jų kiekis sumažės.
Ne, Pole. Filmo negatyvas bus viršuje.
Tai - tikrasis mūsų tikslas.
Jei pajudinsime sargybinius, į viršų mes nenusigausime.
Keltuvas mums gyvybiškai reikalingas.
Tai vadinama parašiutu.
Jo pagalba galima saugiai iššokti iš lėktuvo.
Taigi,
ryt auštant aš virš kalno praskrisiu lėktuvu,
o Šola iš jo iššoks.
Nusileisi su parašiutu,
užimsi keltuvą ir iššausi šią signalinę raketą.
Tai bus ženklas man, o aš jau būsiu nusileidęs.
Tada brausiuosi iki keltuvo apačioje, Polei mane pridengiant.
Pone, dėl jūsų padarysiu bet ką,
bet iš lėktuvo šokti neprašykite.
Aš, žinoma, pabandyčiau,
bet greičiausiai jus nuvilčiau.
Taip. Suprantu tavo aukščio baimę,
bet lėktuvą valdyti moku tik aš. Taigi...
Bet jums nereikia nuleisti lėktuvo.
Jums pakaks nusileisti pačiam.
Nemandagu liepti kitam daryti tai, ko pats nesugebėčiau.
Gerai, Šola, lauk mano signalo.
Pradėsime auštant.
Mėšlas!
Štai taip.
Atsakyk, Diupontai.
Ar žinai, kur Mata?
- Ne. Aš... - O turėtum, po velnių.
Nes išsiunčiau ją į Amerikos ambasadą, ir po to jos niekas nematė.
Matai šitą?
Jei Amerikos prezidentas mano, kad išdulkins ir mane,
jis labai klysta.
Nešk šį negatyvą spaudai, tai sužlugdys jo reputaciją.
Amerikiečiai pamirš apie karą.
O nurimus skandalui, pasirūpink, kad naujas prezidentas būtų mūsų kišenėje!
Nagi. Bėk!
Bėk iki pat Baltųjų rūmų.
Patikrinkim iš kitos pusės.
Pažiūrėkim iš pietų.
Judinkis, bičiuli!
Ei!
Kas per šūdas?
Ei, ko sustabdei?
Žiūrėkit!
Signalas.
Bėk prie keltuvo. Aš tave pridengsiu.
Ten, aukštai!
Kas jis toks, po galais?
Šola! Ko ten maliesi? Bėk to atsvaro link!
Velnias!
Ačiū Dievui, tu čia.
Šis planas eina ne visai pagal planą.
Pole, ar gavai juostą?
Negatyvas mano rankose, jūsų šviesybe.
Puiku.
Mes gavom tai, ko atėjom.
Taip. Bet viso šio pragaro priežastis - ten.
Gana kovojus su čiuptuvais, Šola.
Metas nukirsti pačią galvą.
Smagu matyti jus atsigavusį, pone.
Eina sau, baik juokus, bliamba.
Dyglys mano subinėj, pasirodo, iš taiką propaguojančios angliškos rožės.
Oksfordo hercogas. Laba diena, pone!
Tu įkūniji viską,
ką trokštu sunaikinti.
Tokie aristokratai kaip tu pavogė mano tėvų malūną Škotijoje.
Ar žodis "titulas" jums reiškia vien privilegijas?
Kaip mielai aš tave nudėsiu.
Ateik pas tėtuką, sušiktas snobe!
Aš - tuščias.
Tylos garsas.
Kiek žinau, tu, hercoge,
meistriškai valdai kardą.
Kodėl mums neužbaigus šios nesąmonės džentelmeniškai?
Juk
manieros kuria žmogų.
Džentelmenas nesislepia šešėlyje.
Taip.
Staigmena.
Mortonai.
Supranti,
kai tavim per daug pasitiki, tai ir už nužudymą tai nieko nebus.
Šis pokalbis turi vykti po to, kai laimėsime karą.
Siūlau vykti į Rusiją ir sutvarkyti šį reikalą.
Vargšo Kičenerio atveju,
taip ir nutiko.
Kalbi kaip tikras išdavikas.
Aš manau, kad jo kraujas
krinta ant tavo purvinų rankų.
Du prieš vieną?
Kaip tikri džentelmenai.
Tu - pamišėlis.
Pražudei milijonus žmonių.
Vienu daugiau ar vienu mažiau, koks dabar skirtumas?
Ei!
Nagi, senuk.
Kelkis.
Kelkis, sakau!
Velniop tą džentelmeniškumą!
Prakeikimas.
Niekše.
Perduok linkėjimų seniui Kičui.
Tu to nepadarysi. Tu negali paleisti manęs.
Tai prieštarauja tavo įsitikinimams. Tu - pacifistas.
Mano gyvybė priklauso tik nuo tavo pasigailėjimo, seni.
Tu teisus, aš neturėčiau leisti tau nukristi.
Tik aš tapau tuo žmogumi, kuriuo būtų tapęs mano sūnus.
Tu...
Pone.
Šola, kaip tu?
Buvau ir sunkiau sužeistas, jūsų šviesybe.
Šoki priešais kulką, lekiančią į mane, o iš lėktuvo iššokt negali?
Lyg ir taip.
Ačiū, mano drauge.
Man tai - malonumas.
Sakyk, Šola,
kaip mes nuo čia nusileisim?
Užeikite.
Pone prezidente, šefas iškepė jūsų mėgstamiausių sausainių.
Ačiū.
JŪSŲ PASLAPTIS BAIGIASI ČIA
Tučtuojau kvieskite generolus.
Mes einame į karą!
Ši pergalė įvyko tavo
ir tavo puikaus sūnaus Konrado dėka.
Ir daugelio žmonių drąsos dėka.
Žinoma.
Britanija tau dėkoja. Ir aš tau dėkoju,
jog padėjai man išvengti mano pusbrolių lemties.
Vilhelmo sosto atsisakymas buvo suprantamas,
be tai, kas nutiko Nikolajui -
niekinga.
Išties, pone.
Lieku tau asmeniškai skolingas už tai, jog nepraradau karūnos.
Tokiu atveju gal ateitumėte rytoj 15.00 val. į Kingsman?
Ten siuva kostiumus?
Taip, pone.
Sevil gatvė, 11.
Visus mus šiandien vienija,
deja, mūsų sūnų bei draugų netektys šiame siaubingame kare.
Tai, kas nutiko šiai jaunuolių kartai, turi nebenutikti niekada.
Manau, kad Versalio sutarties sąlygos - tokios griežtos,
jog padės išvengti dar vieno karo.
Pasauliui reikalinga organizacija, gebanti užsiimti
taikos išsaugojimu ir gyvybės gynimu.
Nepriklausomos žvalgybos agentūros,
veikiančios aukščiausiu slaptumo lygmeniu,
esančios virš politikos ir vyriausybinių žvalgybinių organizacijų biurokratijos.
Todėl
aš įsigijau šią siuvyklą.
Ir siūlau jums tapti
Kingsman agentūros įkūrėjais.
Mano slapyvardis bus
Artūras.
Jei nuspręsite prie manęs prisijungti, atverskite kortelę, padėtą šalia jūsų
ir perskaitykite savo slapyvardį.
Aš - Galahadas.
Aš - Lanselotas.
Aš - Bediveras.
Aš - Persivalis.
Puiku.
O čia - Merlinas.
Jis bus mūsų intendantas.
Tesiilsi ramybėje mūsų sūnūs ir draugai.
Tegyvuoja Kingsman.
Už Kingsman.
Metas atkreipti dėmesį į mano naujos bandos pusiausvyros klausimą.
Ačiū tau, drauge, mūsų kairioji ranka - stipri.
Bet kaip pats sakei, dešinę reikia šiek tiek sustiprinti.
Užeik.
Nesidrovėk.
Eikš.
Mano Ganytojau.
Šis jaunuolis bus tavo padėties šiame pasaulyje varžovas, mano bičiuli.
Man - didelė garbė, drauge Leninai.
Ir kuo tu vardu?
Adolfas Hitleris.
Skiriama Hariui Mortonui
Tikram džentelmenui, kuris padėjo kitiems ir puikiai atliko savo pareigą
Vertė Egidija Tučkuvienė