Південна Африка, 1902 р.
Ваша Світлосте.
Сержанте, я представник Червоного Хреста
і хотів би поговорити з генералом Кітченером.
Генерала Кітченера тут немає.
Ваша Світлосте?
Ваша Світлосте? Впустіть його.
Якщо Мортон тут, то й Кітченер десь недалеко.
Перепрошую, Ваша Світлосте. Наразі безпека - понад усе.
Ви відвідуєте генерала таємно.
З цими бурами та їхньою партизанською тактикою безпека не завадить.
Не завадить?
Схоже, тут не вистачає турботи.
Прошу пробачити, сер,
але саме завдяки концтаборам ми виграємо цю війну.
Сюди.
Орландо. Наш лицар у сяючому обладунку.
Дякую, що прийшли.
Що відбувається, Кітченере?
Схоже, ви поводитеся дещо вільно трактуєте правду.
Час нас не помилував.
Вам доведеться пояснити це Емілі.
Після повернення до Англії я одразу цим і займуся.
Вона надворі
з Конрадом.
Чому ми тут, мамо?
Пам'ятаєш, чому в короля Артура й лицарів був круглий стіл?
Бо він означав, що всі рівні.
Важливо, щоб шляхетні за родом показували іншим приклад.
Ось чому ми з батьком підтримуємо Червоний Хрест.
Щоб допомагати іншим,
а не ховатися за нашим статусом.
Ніколи не забувай про це.
Я просто сходжу до твого батька.
Залишайся тут, Конраде.
Ця страшна війна закінчилася б, Шоло,
якби король Артур і його шляхетні лицарі досі були тут.
Звичайно ж. Ви б ким хотіли бути?
Я би був Ланселотом.
Батько був би Артуром. Мама - Гвіневрою.
А ти - могутнім Мерліном.
Справді?
Це ж смішно. Ми марнуємо дорогоцінний час.
Озирніться навколо - люди вмирають.
У нас гуманітарний вантаж від Червоного Хреста.
Слава Богу, вона на нашому боці.
На моєму боці, принаймні.
У неї більше сили, ніж у будь-кого з наших ворогів.
Ось генерал Кітченер.
Відчинити браму! Пустити припаси!
Емілі!
Лежіть тут, поки я не повернуся.
Повертайся до Конрада.
Здохни, Кітченере.
Я схопив його! Зупиніть вогонь!
Емілі!
Припинити вогонь!
Емілі.
Кохана, я тут.
Я поруч. Кохана, я тут.
Я з тобою. Я тут. Ти повинна залишитися зі мною.
Не йди від мене.
Кохана?
Захищай нашого сина.
Захищай його від цього світу. І...
Не дай йому знову побачити війну.
Пообіцяй мені.
Я обіцяю.
Кінгс Мен
Минуло 12 років
Ти знаєш, Конраде...
Там нагорі, я почуваюся вільним.
Так, я теж давно мрію про свій перший самостійний політ.
Пам'ятай, що сталося з Ікаром, Конраде,
коли він наблизився до сонця.
Здається, він від когось тікав, так?
Так, і згорів.
Гадаю, в нас різні погляди на цю історію.
- Вітаю вдома, Ваша Світлосте. - Дякую, Шоло.
- Усім доброго дня. - Доброго дня, Ваша Світлосте.
Готовий уперше злетіти, Шоло?
Якби Бог хотів, щоб ми літали, то Він дав би нам крила.
Напевно. Ти водиш батькове авто?
А коліс у тебе нема.
Няню Воткінс.
У кабінет за п'ять хвилин.
Ваша Світлосте.
Ваша Світлосте?
Я б мав винести тобі догану за зухвалість.
Твоя думка, коли довкола нема глядачів, то одне, Поллі,
та я не терпітиму таких проявів перед моєю прислугою.
Я гратиму за вашими правилами, якщо ви гратимете за моїми.
Ви справді думаєте, що від мене можна щось приховати?
Це ти про що?
Ви знову відхилили запрошення кузена Фелікса
щодо візиту Конрада до Росії.
І звідки ти знаєш?
Ми, няньки, дуже любимо плітки.
І ми всі помітили, що ви не проти, коли Фелікс приїздить сюди.
А от Конрада до нього не пускаєте.
Нікуди не пускаєте, взагалі-то.
Що ж. Каюся. Пробач.
Я мав обговорити це з тобою.
Ви так багато літали там по колу, що розгубили всі свої манери?
Що я тепер накоїв?
Ви навіть не запропонували мені випити.
Так, вибач.
І якби ми це обговорювали, що б я вам сказала?
Ти вважаєш,
що мій страх за Конрадову безпеку - то слабкість.
Страх - це природно.
Але що більше чогось боїшся,
то ймовірніше, що це станеться.
Отже, нам обом потрібна няня.
Схоже, що так.
Вище!
Однією рукою битися зможеш?
Зможу.
Якщо буде з ким битися.
Шоло, ти справді думаєш, що ножем подолаєш кулю?
Ось так люди б'ються тепер.
Приведіть себе до ладу, бо в обід у нас гості.
Мій батько теж привіз мене сюди по мій перший костюм.
"Кінгсмен", найкращі кравці у світі.
Доброго ранку.
Ваша Світлосте.
Перша примірочна вже чекає на вас.
Дякую.
Ми прийшли.
Бачила б тебе зараз мати.
Вона б тобою пишалась.
Сподіваюся, батьку.
Хоча, мені більше згодилась би мисливська куртка чи...
може, смокінг.
Одяг, що допоміг би ганятися за пташками.
Годі вже, батьку.
Навколо безкрайній світ.
Рано чи пізно тобі доведеться відпустити мене насолоджуватися ним,
навіть якщо тобі не хочеться.
Знаєш,
Конраде...
Наші предки були жахливими людьми.
Вони грабували, брехали, мародерствували та вбивали, доки...
Не стали аристократами.
Але це благородство
родом не з лицарства.
Воно з'явилося від жорсткості та безжальності.
У ті часи бути джентльменом -
прирівнювалося до смертельного вироку.
Це була не почесна відзнака, як сьогодні.
Ми - Оксфорди,
а не броги.
Оксфорд!
Кітченер.
Радий, що в нас один кравець.
Я теж. Клієнтурі "Кінгсмена" будь-який клуб позаздрить.
Оксфорде, дозвольте вас на хвилинку.
Тут десь можна усамітнитися?
Можу запропонувати кімнату нагорі, сер.
Прекрасно.
Конраде, це - Мортон, мій ад'ютант.
Мортоне, наглянь за юним Конрадом, добре?
Із задоволенням, мілорде.
Чудово.
Чув, ви не збираєтеся на полювання
до австрійського друга, ерцгерцога.
Але ж ваш пацифізм не розповсюджується на кілька пташок, правда ж?
Гадаю, що наша зустріч зовсім не випадкова?
У Вайтхолі тепер і стіни мають вуха.
Тому я подумав, що в "Кінгсмен" розмовляти надійніше.
Мене хвилює, що політичні амбіції Фердинанда небезпечні для нього.
Я хочу попросити вас про невелику послугу.
Про яку саме послугу?
Ви справді хочете стати солдатом?
Так.
Якого полку?
Гренадерського.
Гренадери. Що ж,
як прийде час, знайдіть мене. Можливо, допоможу.
Конраде.
Мисливська куртка тобі таки знадобиться.
Мій пастирю...
Я привіз яйце Фаберже, зроблене спеціально для вас.
І гляньте всередину.
Крихітна копія Ангуса,
вашого улюбленого цапа.
Ви спізнились.
Сідайте.
Що таке довіра?
Довіра - це впевненість
у чесності іншої людини.
Це й буде наша зброя,
що змінить світ.
Кому я довіряю?
Тваринам.
Вони ніколи мене не підводять
і сліпо виконують мої накази.
Питання в тому,
чи можу я вірити, що ви будете поводитися як вони?
Відкрийте скриньки на столі.
Ці персні - символ приналежності до моєї зграї.
Надіньте їх, щоб розділити наші успіхи.
Якщо ж
хтось зрадить мою довіру -
то знайде там
мій прощальний подарунок.
Черепаха?
Я не вартий кращої тварини?
Распутіне, в мене ведмідь. Радо поміняюся з тобою.
Так, Принципе. Я буду великим російським ведмедем.
Беріть те, що вважаєте своїм.
Та завжди
поважайте нашого великого пастиря не менше,
ніж блазня, що зве себе вашим царем.
Ну ж бо, Распутіне, беріть.
Як наважитесь.
Годі, Мато та Еріку, ми ж...
команда.
А Распутін -
як мій любий Ангус.
Усе буцає
та з усіма злягається.
Та не плутай захоплення зі слабкістю,
дурний старий російський блазню!
Як усім відомо,
черепаха
завжди приходить перша.
Отже,
мій шпигун, чи, точніше, мій кріт
у британському уряді,
повідомив, що Кітченера хвилює безпека
ерцгерцога Фердинанда.
Принципе, мій ведмедику.
Готовий довести, що хвилювання Кітченера небезпідставні?
Так, готовий, мій пастирю. Я вас не підведу.
Тільки спробуй.
Тепер ти розумієш, Фердинанде?
Тепер я розумію, чому ти прийняв моє запрошення.
Я насправді не вірив у залякування Кітченера.
Він наполягав, що я в небезпеці.
Лише дурень знехтує попередженням друга, Ферді.
Невже я так багато прошу?
Гадаю, тобі варто поїхати зі мною та послухати його.
Відмовляти тобі складно.
Отримаєш мою відповідь увечері.
Добре.
Давай! Уперед!
Я приїхав сюди з власної волі, щоб мене привітали бомбами?
Так.
Я з задоволенням...
Дарма я тебе сюди привіз.
Треба їхати додому, де я можу тебе захищати.
Що...
Я щойно врятував тебе. Я захисту не потребую.
Ні, це не так, Конраде.
Мені шкода, та ти думаєш, що знаєш цей світ,
а насправді ти лише хлопчик, який не знає, на що людина спроможна.
Що? Хіба бачити мамину смерть було недостатньо, щоб зрозуміти?
Нам точно сюди?
Просто слухай мене.
Ліворуч.
Це глухий кут, дурню.
Я знав, що нам не сюди.
Я мав на увазі наступне ліворуч.
Припиніть сваритися. Ми тут легка здобич.
Швидко їдемо звідси.
Батьку, це жахливо, що Ферді та Софію вбили.
Ми зараз у безпеці, так?
Так, та чи надовго?
Я починаю розуміти, чого так боявся Кітченер.
Уже подейкують, що австрійці мобілізують свою армію.
Вони не вірять, що цей убивця діяв самостійно.
І я також.
Це ж просто Сербія. Така дрібна країна на карті. Чому вони так хвилюються?
Дрібниці часом можуть спричинити великі проблеми.
Розумієш, колись давно жили-були три малі кузени.
Старший був справжнім бешкетником.
Постав мого солдата!
На війні немає правил!
Я тобі покажу війну, Вільгельме!
- Свою бабусю, королеву Вікторію... - Миколо! Годі!
...вони слухались.
Хлопці виросли і стали Вільгельмом, кайзером Німеччини,
Миколою, царем Росії, та Георгом, королем Англії.
А вбивство бідолашного Фердинанда дає тупоумному кайзеру
привід поновити дитячу сварку.
БРИТАНІЯ НІМЕЧЧИНА РОСІЯ
Їм же вистачить мудрості не лізти у війну?
Будемо сподіватися.
І, на щастя, наш король Георг пропагує мир.
Он вона.
Погляньте на нас.
Трійка кузенів, які вважали, що вміють керувати.
Але тепер солдати стали справжніми.
Зробіть дві копії цієї фотокартки
та негайно відправте з цими листами.
Мортон особисто займеться цим.
Чудово.
Ваша Величність.
- Еріку. - Мій кайзере.
"Обмеження - це чеснота. Пам'ятайте свій обов'язок".
Їхня Величність, мій кузен, король Англії,
радить нам нічого не робити.
Пам'ятаєте, як принц Георг радів,
коли ваша англійська мати і англійські лікарі вас мучили?
Георг дражнився через вашу
патологію.
Так.
І не забувайте, що разом із ним хихотів
ваш маленький російський кузен,
цар Микола.
Кузен Георг благає нашого кузена,
тупоумного кайзера, стриматися.
Король Георг завжди захищав наші інтереси.
Нащо вступати у війну через такі дрібниці?
Бо ми дали Сербії слово.
Крім того, я ненавиджу кайзера.
Треба нарешті зменшити його его до розмірів його рученьки.
Це мудре рішення, мій царю.
Душа Росії в надійних руках.
Світ кепкуватиме з вас,
якщо ви не дотримаєте слова і не підтримаєте Австрію.
Ігноруйте короля Англії.
Скажіть Георгу, щоб займався своїми справами. Ге?
Якщо я хочу війни, то я її влаштую.
Ми зобов'язані вступити в цю війну, адже ми союзники Росії.
Я не розумію. Кайзер та цар
проігнорували бажання короля. Чому?
Слушне питання.
Не вважайте за неповагу, сер,
та ці дебати краще вести після перемоги.
Прем'єр-міністр чекає.
А ми спізнюємося.
Мортон правду каже.
Мілорде, для мене честь бути добровольцем.
- Честь? - Гідні слова, юний Конраде.
Але є проблема.
За законом ти ще непризовного віку.
Якраз того віку, коли ще вірять у те, що загинути за свою країну - честь.
Мета війни - не загинути за свою країну,
а змусити ворогів померти за їхню.
Кріпи багнети!
Навіть я не уявляв війни таких масштабів.
Те, що я запланував на десяток років,
сталося всього лише за два.
Ми вичерпали ресурси Європи,
а мільйони людей померли марно.
Вогонь!
Ми зруйнували довіру між народом і вродженими монархами,
які правили завдяки вдалій спадковості.
Знаєте, хто ненавидить короля Георга більше ніж кайзер?
Я.
Англійська монархія
притискала мою любу Шотландію понад сімсот років,
і настав час розплати.
АНГЛІЯ НІМЕЧЧИНА РОСІЯ
Ми виведемо Росію з війни,
і міць Німеччини розчавить Англію.
Распутіне,
ти готовий до операції "Падіння короля Георга"?
Буде виконано, мій пастирю.
КОЛИ СКІНЧИТЬСЯ ЦЕЙ ЖАХ?
- Розпочато призов. - Так, мені це відомо, Конраде.
І?
Я жалкую, що не пішов добровільно...
Конраде, це не просто війна. Невже не розумієш?
Людство ще не знало такої війни.
То й що! Я маю битися.
Там не б'ються, а помирають.
Кінець розмови.
Скажи це Кітченеру.
Ти ще занадто юний, Конраде.
Але ж усі брешуть про свій вік. Й усіх їх беруть.
Я знаю.
І я знаю, що ти хочеш битись.
Це прояв твого характеру.
І тому я пишаюся тобою.
Але подивися, що мені дали.
У селищі.
Це символ боягузтва.
Я маю терпіти таке приниження?
Репутація - те, що про тебе думають.
Характер - це твоя сутність.
Хрест Вікторії.
Це твій?
Так.
Коли я був юний, як ти, я теж хотів служити країні.
Та згодом я почав сумніватися, чи є в нас право
забирати землі, багатства
та життя людей, які просто захищали свою батьківщину.
Вбиваючи ворога,
я вбивав частку себе.
Можливо, краще б мені теж дали пір'їну.
Тож наступного дня я поклав рушницю та взявся за ноші.
Краще отримати нагороду за те, що я рятував, а не вбивав.
Щойно я отримаю таку ж медаль,
я стану санітаром.
Я дав знати Кітченеру про твоє бажання служити.
Він запевнив, що не дасть тобі прослизнути.
У мене видіння.
Цей хлопчик - символ душі Росії.
Її треба рятувати.
Ви маєте вийти з війни, щоб врятувати сина.
Нісенітниці.
Ви смієте сумніватися в словах слуги Господнього?
Хочете ризикнути життям свого сина?
Миколо, прошу тебе, отямся!
Благаю.
Прошу.
Мій любий кузене Конраде.
Ми вже дуже давно не бачилися,
і мені прикро, що я тільки тепер знайшов час для листа...
Але в ці складні часи не знаєш, кому й вірити.
З поверненням.
У мене вже давно з'явилася підозра
щодо так званого монаха, Распутіна.
Він зачарував царя -
як молитвами, так і опіумом.
І переконав його вийти з війни.
Цар збирається оголосити про це у новорічній промові.
Вітання від кузена Фелікса.
Сподіваюся, вплив твого батька допоможе.
Мортоне, є якісь ідеї?
Що ж, сер, на мою думку, це дуже складна ситуація.
Нікому не можна вірити.
Пропоную зібрати елітний загін,
вирушити до Росії і з'ясувати все самим.
Згоден. Негайно займіться цим.
Якщо мені не можна до армії, можна хоча б приєднатися до вас?
Конраде, тобі ж відомо, що я поклявся твоєму батькові...
...захищати тебе за будь-яку ціну.
Конраде, куди ти зібрався?
- До Росії. - Нащо?
Допомогти кузену Юсупову розібратися з Распутіним.
Він змушує царя вийти з війни.
Кітченере, у вас що, такі втрати,
що ви покладаєтеся на дітей у військовій розвідці?
- Як смієте ви так... - Мовчати, Мортоне.
Конраде, ми їдемо.
Негайно!
Ваша Світлосте.
Сподіваюся, нам пощастить не наробити дурниць у Росії.
Ще одна валіза з документами, сер.
Щоб вам, Мортоне. Як я встигну це все прочитати?
Мені дуже прикро, мілорде, я б допоміг, та я все ж
скоріше солдат, ніж матрос.
Ідіть на свіже повітря, подихайте.
Слухаюсь.
ВІЙСЬКОВИЙ ОФІС, ЛОНДОН. БОЙОВІ ВТРАТИ НА ФРОНТІ.
П'ять мільйонів смертей.
Господи, пробач мені.
ЛОРД КІТЧЕНЕР ЗАГИНУВ ПІД ЧАС ПІДРИВУ БРОНЕНОСЦЯ "ГЕМПШИР" НА НІМЕЦЬКІЙ МІНІ
Спершу Фердинанд, тепер - Кітченер. Це не випадково.
Кітченер був твоїм другом.
Й останньою надією країни. Чому ти такий спокійний?
Мій любий Оксфорде.
Хочу вибачитися за недавню сварку.
На мій погляд, Конрад - прекрасний юнак.
Його зрадили. Треба щось робити.
Завжди готовий до будь-яких викликів.
Ні, не ігноруй мене, батьку. Ти знаєш, що це правда.
Не можна постійно тікати від проблем.
Але я, звісно, поважаю твої бажання
і зроблю все можливе, аби вберегти його.
Я не вірю, що це була німецька міна. Усе складніше.
А якщо тобі вдасться?
Якщо тобі вдасться, і ти триматимеш мене тут, доки світ палає?
Якби всі батьки були такими, то війн не було б.
Але доти в мене точно буде чимало роботи.
Залишаюся твоїм другом, Кітч.
Твоє постійне бажання захистити мене
не спокутує того, що ти не зміг захистити матір.
Пробач, батьку.
Ні.
Це ти пробач.
Ходімо зі мною.
Що ж, ви вчасно.
Вітаю в клубі.
Він теж на збори?
Так.
Почувайся як удома.
Розумієш, ця війна змусила мене зрозуміти,
що ми вже не можемо розраховувати на політиків.
Тож я вирішив,
що з цим треба щось робити.
Я нічого не розумію, батьку.
Давай поясню.
Я маю репутацію людини, яка не любить втручатися,
тому мені набагато легше втручатися непоміченим.
Наче домашня прислуга, яку видно, проте не чутно.
Фактично, невидимки.
Якщо це не члени родини Оксфордів, звісно ж.
Шола та Поллі створили
мережу агентів з прислуги, яку ще не бачив світ.
Поки британська розвідка підслуховує біля дверей,
наші люди перебувають у кімнаті.
Дуже розумно.
Отже, після вбивства Фердинанда
я відвідав Гаврила Принципа у сараєвській в'язниці.
Дякую.
Нащо ти вбив мого друга?
Я був п'яний. Щось найшло на мене.
Я просто звичайний серб.
Дуже дорогий перстень як для звичайного серба.
Ще й з таємним відділенням.
Воно пахло мигдалем, отже - ціанідом.
Перстень доводить, що Принцип діяв не сам.
Усе, як ти кажеш, Конраде, складніше.
Так і є.
Лист вашого кузена змусив нас поширити мережу в Росію,
і не марно.
Нянька царя знайшла перстень у покоях Распутіна.
Такий самий, як у Принципа, тільки з черепахою замість ведмедя.
Гадаю, треба негайно їхати до Росії
та якось допитати цього монаха.
Проте, судячи з усього, Распутіна не зламати.
Доки він живий, цар нізащо не передумає,
а якщо Росія вийде з війни -
Англія приречена.
Мілорде.
Одне життя, щоб врятувати мільйони.
Отже,
єдиний спосіб не порушити клятви, яку я дав твоїй матері -
це порушити клятву, що я дав собі.
Боюся, в нас немає вибору.
Настав час убити Григорія Распутіна.
Распутін прийняв запрошення вашого кузена на різдвяний бал.
Царська няня повідомила, що він любить солодкі тістечка.
А ще більше - солодких хлопчиків.
Тож, після головної страви
Конрад заманить Распутіна
у літній будинок, щоб вдвох насолодитися десертом,
де легендарний беквельський тарт няні,
з отрутою всередині,
вже чекатиме його.
Поллі, займіться випічкою.
Так. І отруту не забудьте.
Змусь його з'їсти тарт. Зрозуміло?
Так, батьку.
Чудово. Сьогодні ми броги,
а не Оксфорди.
Наш почесний гість, отець Распутін.
Ви лакеї чи англійці?
Хай хто ви є, принесіть чортової горілки.
А ви монах чи соліст балету?
Рухаєтеся так, наче "берізку" танцюєте.
То танцюйте куди треба і мені чортової горілки принесіть.
Англійці?
Люблю англійців.
Здалека ж ви приїхали Різдво святкувати.
Як на мене - так. А от мій син
набагато веселіший за мене у ці темні дні.
Я шукаю того, хто допоможе мені отримати аудієнцію в царя.
Може, ви посприяєте?
Я ж просто смиренний монах.
Смиренний монах, якого обожнюють усі в цьому залі...
Чи бояться.
Я щось вирішую тільки на повний шлунок чи порожні яйця.
Що ж, слава Богу, вже подають вечерю.
То...
Твій батько каже, ти любиш розваги.
Так, я вважаю себе прогресивною людиною.
Що в Росії може зацікавити справжнього англійця?
Та все.
Їжа, музика, балет,
тютюн, живопис.
Та найбільше...
Ми любимо злягатися, наче тигри.
Англійських хлопчиків таке цікавить?
Так.
Та сьогодні я вчити не хочу.
Поміняйся місцями з батьком.
Я перепрошую, якщо образив вас.
Тільки якщо бути нудним - образливо.
Роби, що кажуть.
Так.
Вибач, батьку. Він хоче, щоб ми помінялися місцями.
Даруйте. Вибачте. Перепрошую.
Моя нога - моє прокляття.
Якби я був наївним, то сказав би, що ваш син хотів зі мною злягтися.
Скоріше, це ви намагалися з ним злягтися.
Ваша репутація вас випереджає.
Якщо вам добре відома моя репутація,
покладіть ногу на моє коліно.
Може, я зцілю її.
- Тут? - Ні, не тут.
Десь у приватному місці, звичайно ж.
Проходьте.
Чекаєте когось у гості?
Так, наша няня - чудова кухарка,
вона приготувала тарт для князя, який прийняв нас.
Прошу,
знімайте штани та сідайте.
Звичайно.
А я поки зігрію кімнату.
Влітку я буваю тут із юними друзями.
Ми купаємось голяка,
а потім приходимо сюди й злягаємося біля вогню.
Природно.
Ну от.
Я без штанів.
Міцна.
Кров - це життя.
Її плин зцілює.
Я можу задати їй правильний напрямок.
Вашу рану зашили абияк, та ще й тупою голкою.
Цей торт смачний?
Так. Це беквельський тарт. Мій улюблений.
Хочете, разом з'їмо? Коли я вдягну штани.
Ні. Щоб усе вдалося,
потрібна енергія.
Дуже смачний.
Дуже англійський.
Так. Він дуже англійський.
- Що це за звуки? Треба зайти. - Ні.
Це Распутін, а не ваш батько. Мабуть, його вбиває отрута.
Розслабтеся. Хай плине кров.
- Я вилижу ваші рани. - Так.
- Вірте мені. - Господи.
- Я її бачу. - Вірте мені.
Спокійно, я вам допоможу - так само, як ви - мені.
Чому ви хочете зустрітися з царем?
Хай Росія залишиться у війні.
Чому ви думаєте, що він проти?
Мені сказали, що він під впливом.
Добре. Це вже щось.
Якщо справді хочете, щоб я зцілив ногу, скажіть правду!
Нащо ви тут?
Я тут...
- Тому що? - Тому що...
- Тому що? - Тому що я хочу вбити...
Прошу вибачення.
Ваш торт
назад попросився.
Ходімо!
Вам треба в холод.
Лише дві хвилини у крижаній воді - і будете як новенький.
- Моя нога... - Так.
- ...зцілилась. - Так.
Так.
Ідіть до мене.
Ні. Не беріть палицю.
Облиште її.
- О так. - Облиште.
Я вам не вірив.
Ідіть до мене.
- Чому батько сміється? - Я й гадки не маю.
Хай студена
російська вода
зцілить вас навіки.
Сюди. Ідіть.
Ну ж бо.
- Так. - Вона обпікає.
Хай матінка природа творить свої дива.
Дві хвилини.
Дві хвилини - і ви зцілитесь.
Ви зцілитесь.
Беквельський тарт.
Цікаво, в тарті багато мигдалю.
Які ще інгредієнти цього тарту?
Поняття не маю. Я ж не кухар.
А я - кухар.
І я знаю, що ще пахне мигдалем.
Ціанід!
Якщо вам справді відома моя репутація,
ви маєте знати, що я їм отруту на сніданок.
- У нього проблеми. - Щоб мати імунітет.
Так навіть краще.
Час танцювати на ваших трупах.
Допоможіть батькові.
Батьку. О Боже. Ти змерз.
Батьку, все гаразд? Дихай.
Я змерз. Дуже змерз...
Шола.
Давай.
Давай же!
Зроби це!
Стріляй у мене.
Прошу, вбий мене.
Красунчик.
Я зцілив твою ногу.
А твоєму сину я скручу шию.
Дякую за мою нову ногу.
Ти цілий?
Я в порядку. Дякую.
Ні. Це я дякую. Ти врятував моє життя.
А ти - моє.
Що з Шолою?
З ним усе буде гаразд. Хай проспиться.
Чому хлопці завжди такі неохайні?
Підніміть його. Нам час іти.
Ви що, знущаєтеся?
Заверши те, що не зміг Распутін.
Мені чхати на твою ідеологію та політику.
Починай свою кляту революцію
та виводь Росію з цієї війни,
товаришу Ленін.
Так, мій пастирю.
Коли моя революція завершиться,
ліве крило буде таким могутнім,
що правим урівноважити свою позицію буде вельми складно.
Що з ним таке?
Сьогодні ваш батько порушив свою обітницю пацифізму.
Але він правильно вчинив.
Правильно чи ні, йому від цього не легше.
З днем народження
З днем народження, Конраде
З днем народження
Хороший хлопчик.
За мого сина.
Дякую.
Сьогодні ти довів, що ти чоловік,
і ми всі тобою дуже пишаємось.
Піднімемо келихи за успіх нашої місії
і мою нову ногу.
З днем народження, Конраде.
З днем народження.
Дякую, батьку.
Добре, що ми нарешті сходимось у поглядах.
Уже так.
Оскільки я задмухав 19 свічок, я певен, що ти...
благословиш мене на те,
щоб я нарешті віддав борг своїй країні.
Конраде, ти щойно віддав навіть більше, ніж винен.
Мої бажання не залежать від твого віку.
Батьку, я враховував твої бажання тільки через свій вік.
Ніщо не здатне зупинити мене.
Я прошу хоча б благословення.
Пробач мені, Конраде.
Але ти просиш саме про те, чого я зробити не можу і не хочу.
Мій кайзере.
Морська блокада біля Англії знищила американське пасажирське судно.
Президенту Америки скоро урветься терпець,
а якщо вони стануть на бік Англії,
ми зазнаємо поразки.
На війні немає правил.
А можливість заморити Англію голодом варта ризику.
Якщо надіслати оце,
можна зменшити ризики.
Упевнені?
Так, мій кайзере.
Зв'яжіть із Ціммерманом.
Ціммермане, записуйте уважно.
Надіслати негайно із шифруванням найвищого рівня.
Британська військово-морська розвідка
Джентльмени,
нами перехоплено надважливу шифровку.
Хай що ви робите, відкладіть негайно.
Треба одразу її дешифрувати.
Чаю?
Будь ласка.
Гарна робота, Рито.
Це шифр, яким користується кайзер.
Це має бути щось неймовірно важливе.
Зможеш розшифрувати?
Один! Два! Три! Чотири!
Мені потрібно більше інформації.
Не відводьте очей від ворога!
Цільтеся лівіше!
Вогонь!
Дякую.
Що змушує рости траву?
Кров!
Що ви зробите?
Уб'ємо!
Ось твій чай.
Швидко! Марш!
Я використовую шифр.
Вісімка - це "зе" чи "ер"?
Хай Бог буде з вами.
І пам'ятайте -
"Dulce et decorum est pro patria mori".
Що це означає?
"Гідно й почесно загинути за вітчизну".
Щойно з Німеччини.
Дякую.
Я використовую шифр.
Вісімка - це "зе" чи "ер"?
"Зе"? Дякую.
Розшифрувала!
Це від Ціммермана, державного секретаря Німеччини в Берліні
їхньому послу в Мехіко.
Він пропонує альянс із Мексикою.
Німеччина хоче відволікти Америку
і просить Мексику вторгнутися туди.
Дивіться отут.
Коли президент Вілсон дізнається, то не матиме вибору -
йому доведеться вступити у війну.
І тоді війна скінчиться.
Чудово. Моя дорога Поллі.
Ти молодець!
Ти просто неймовірна.
І тоді буде шанс, що Конрад повернеться.
Чудова робота, Оксфорде.
Мій ідіот-кузен, кайзер, нарешті стрельнув собі в ногу.
Цією телеграмою ви влучили в яблучко. Кітченер пишався б.
Гадаю, це привід для шампанського.
Дякую, Ваша Величносте, та я поклявся не пити,
поки Конрад не повернеться з війни цілим.
Чому ж ви раніше не сказали?
Я подбаю, щоб ваш син хіба що олівці генералам гострив.
Не думаю, що це чесно.
Орландо, ви знаєте, скільки життів ви щойно врятували?
Дозвольте мені врятувати одне.
Отже,
якщо безпека Конрада гарантована -
за мир у наш час.
За мир у наш час.
Король Георг чекає вашої відповіді, містере президент.
Але як ця телеграма може бути правдою?
Навіть німці не настільки дурні.
- Але ж, сер... - Я й пальцем не ворухну,
поки не отримаю незаперечних доказів.
Дугласе.
"Стейтсмен" із льодом, будь ласка.
Штаб Західного фронту
Лейтенант Оксфорд прибув для несення служби, сер.
Он як. Оксфорд.
Щасливчик. Вас переведено назад у Лондон.
Сер, це, напевне, помилка.
Ні. Фортуна любить хоробрих
чи фаворитів короля.
Сер.
Струнко!
Молодший капрале.
Сер.
Як тебе звати?
Молодший капрал Рід, сер.
За мною.
Шола, правильно?
Так.
Конрад відправив мене до герцога.
А ваше ім'я, сер?
Слушне питання. Але відповідь складна.
Я можу сказати лише герцогу особисто.
Мені все одно потрібне ім'я.
Зараз скажу нісенітницю,
але, як сказав мені Конрад, я - Ланселот.
Ви - Мерлін, і я прошу аудієнції в короля Артура.
Тоді за мною, сер.
"Є сумніви в автентичності телеграми.
Схвильований Вілсон не вступає у війну".
Ідіоти, дурні. Нема про що сперечатися.
Поллі, складно буде поширити нашу мережу на Білий дім?
Більшість їхніх служниць навчалась в Англії, тож має бути легко.
Ясно. Тоді до роботи.
Я негайно цим займуся.
Дякую.
Так, увійдіть.
Ваша Світлосте. У нас відвідувач.
І хто ж це?
Друг Конрада, який каже, що він Ланселот,
який прийшов до короля Артура.
Що?
З цим багато спогадів пов'язано.
Запроси його, добре?
Так, сер.
Сер.
Хто ви такий?
Молодший капрал Рід із Чорної Варти, сер.
Чому тоді на вас форма гренадерського офіцера?
Це пояснить краще за мене.
Це все якось дивно, сер.
Дивно.
Це лист від Конрада.
А ви - Ланселот.
Любий батьку, я теж вмію грати в ігри.
Я помінявся місцями з Арчі Рідом,
який стоїть перед тобою.
Арчі?
- Він хороша людина... - Так, сер.
Він виконує мій наказ, і, певне, збентежений не менше за тебе.
Прошу, зроби так, щоб він не постраждав через мої дії.
Завтра нарешті здійсниться моє бажання потрапити на фронт.
А поки що додаю вірша, який, гадаю, тобі сподобається.
"Зігнувшись
як убогі злидарі,
Кульги засапані, брели,
сльоту кляли...
Під канонади гул, аж до зорі...
У мріях про привал ми довго йшли.
Йшли в напівсні,
через поля лихі.
В кров ноги.
Йшли ми - мляві, мов сліпці.
Знесилені,
до пострілів глухі,
А скрізь цвіли
снарядів пломінці".
Новенькі,
вітаю на ліні фронту.
Ця траншея - ваш дім на наступні...
Очам своїм не вірю. Кур'єр!
Швидко, хлопці!
Ну ж бо, хлопці! Прикрийте його!
Прикрийте його!
Вогонь!
Не зупиняйся!
Не стріляти!
Гарна робота.
Ця війна не перестає дивувати.
Німець махає британським прапором. Що далі?
Дозвольте я відповім, старший сержанте.
Шикуйсь!
Той німець був британським шпигуном.
Він ніс для мене важливу інформацію.
Країні потрібне те, що він ніс, тому я викликаю шістьох добровольців.
Ви підете зі мною, щоб забрати його тіло, щойно стемніє.
Чудово, солдате.
Хто ще?
Сержанте?
Ви п'ятеро. Один крок уперед. Марш!
Ще п'ятеро хоробрих добровольців, сер.
Чудово. Вийдемо опівночі.
Не стріляти.
Якщо вони почують нас, то ми опинимося між двох вогнів.
Бум.
Прошу, ні.
Мені шкода.
Що то було?
Це звідти.
Не стріляти!
Ні!
Припинити вогонь!
Хлопче, вперше тут?
Гей.
Я свій.
Боже, бережи британський прапор.
Якщо чесно, мій перший раз був гіршим, ніж зараз, коли втратив ногу.
Пробачте, я не мав права плакати.
Допоможи мені. Я замерз.
Іди ближче. Сюди.
Я гадав, що хочу саме цього.
Мій батько попереджав мене.
Батько попереджав, а я не слухав...
А тепер усе розумію.
Я навіть не попрощався.
Пропоную вирішити наші проблеми.
Слухай.
Це треба доставити у штаб.
Воно скінчить цю кляту війну.
Оскільки я поки не зможу ходити,
пропоную тобі завершити цю місію
і повернутися додому героєм.
Ні. Разом повернемося героями.
Усе гаразд. Я тримаю.
Чорт. Скоріше!
Прикриваємо!
Хлопці, прикривайте їх!
Ворушися!
Зняти кулеметника!
Прикрийте його!
Швидше!
Біжи!
- Давай! Бігом! - Біжи!
Ви цілі? Ти цілий?
Господи Боже! Неймовірно! Ніколи в житті не бачив подібного.
Якого біса ти взагалі там робив?
Краще запитайте його. Запитайте його.
Він усе пояснить.
Його вбило вибухом, сер.
Ясно. Хоч ти вижив, синку.
Якщо таке не варте Хреста Вікторії, то не знаю, що варте.
Він поручив завершити місію.
Це треба негайно передати командуванню.
Я сам відведу тебе туди. Як тебе звати, солдате?
Арчі. Молодший капрал Арчі Рід.
Ти кажеш - Арчі Рід?
Так.
Так, це я.
Молодший капрал Арчі Рід?
Собачий загін першого батальйону Чорної Варти?
Так.
Оце ти так говориш шотландською?
Ти не Арчі Рід.
Молодший капрал Арчі Рід - мій друг.
І я всю ніч не можу його знайти! То хто ти такий?
Так. Ви маєте рацію. Є просте пояснення.
- Я не Арчі Рейд. - Німецький шпигун!
Я Конра...
Ваш син загинув у бою, сер.
Що?
Поллі.
Сину мій.
Чому?
"Якби, бодай у сні, ти бачить міг
Візок, куди поклали тіло ми,
Уздрів би очі,
білі наче сніг,
Бо птах той більше не махне крильми
Якби ти чув страшний той хрип, з яким
З легенів кров стікає по губах -
Цілунків більше не відчути їм -
Тепер усе це прожите, все прах.
Якби ти бачив їх, хто жив і щез,
То ти б не повторив, ось тобі хрест,
Тим чистим дітлахам,
що подвигами хворі,
Брехню,
що Dulce et decorum est
Pro patria mori".
Гідно й почесно -
загинути за вітчизну.
Ми, Микола Олександрович Романов,
імператор Росії,
оголошуємо наш остаточний намір
скласти верховну владу як із себе, так і з нащадків,
на підставі цього документа,
і просто зараз.
Документ, який Конрад врятував,
виявився рукописним оригіналом
телеграми німецького посла, яку я розшифрувала.
Це той доказ, про який просила Америка.
Америка тепер повинна приєднатися до війни.
Конраду вдалося те, що не вдалось нам.
Мій пастирю.
Існує кодекс честі.
Відволікаючи мене спеціально, ти порушуєш його.
- Що? - Перепрошую, мій пастирю,
але є тривожні новини.
Ваш план щодо Росії виявився успішним,
а мій план не пустити Америку у війну провалився.
Американському президенту от-от дадуть оригінал телеграми,
яку я змусив кайзера надіслати.
Такий незаперечний доказ може спонукати Америку вступити у війну.
Захищайся.
Люблю чоловіків, які визнають свої помилки. Правда.
А ще більше жінок, які можуть їх виправити.
Хай наш американський друг Дюпон проведе Мату в Білий дім.
Зачаруй президента, Мато.
Ідіть.
Час показати президенту, хто насправді головний.
Ваша Світлість хоче чаю?
Хочу скотч.
Цілодобово.
Останній раз кажу - не хочу я сраний чай!
І я теж.
Сер.
Хоч вам він допоміг би трохи протверезіти.
Боюся, чаю недостатньо, сер.
Може, я так спробую:
Росія вийшла з війни.
Британську Імперію чекає швидка поразка.
Америка все ще відмовляється вступати у війну.
Я особисто дзвонив президенту Вільсону.
Він не зволив відповісти.
Значить, і до нього добралися.
Схоже на те.
Блокада кайзера працює.
Люди голодують.
Наступна революція може статися тут.
Мені навіть радять змінити німецьке прізвище Саксен-Кобург на Віндзор.
Більш англійське.
Боюся, сер,
що Англія приречена.
Я хотів віддати вам оце.
Для Конрада.
Справжнього героя.
Який пам'ятав свій обов'язок.
Годі вже жаліти себе!
Якби це стосувалось
тільки нас обох, я б вас не чіпала.
Захотіли би втопитися у випивці - я би приєдналась.
Але він дивиться.
І він би поводився набагато краще.
Проте він не може.
І не буде. Вже ніколи.
Тож ви маєте, на згадку про нього,
бути таким, яким був би ваш син.
На жаль, я не можу більше лишатися вашою прислугою.
Пробачте мене, міледі.
Моє серце також розбите.
Поллі.
Я не приймаю вашу відставку.
Але...
Я не відмовлюся від чашки дуже міцного чаю.
Чудовий вигляд, Ваша Світлосте.
І почуваюся краще, Поллі.
То що я пропустив?
Ми виконали ваш останній тверезий наказ
та поширили нашу мережу на Білий дім.
Дворецький президента повідомив,
що телеграма, яку доставив Конрад,
вивела президента з рівноваги.
Може, це й доказ, який я просив. Та пам'ятайте передвиборчу програму:
ніяких війн.
Дугласе, "Стейтсмен" із льодом, негайно!
Він постійно веде секретні перемовини з посольством у Лондоні.
Та ігнорує усі поради щодо війни.
У нас є хтось у посольстві?
Звісно є.
Містере президент,
я не знаю, що робити.
Ми зустрінемось для обговорення її нових вимог.
- Ясно. - Вона була дуже переконлива.
Радить, щоб ми завітали з раптовим візитом о третій.
Що ж, тоді нам треба поспішати.
Доброго дня.
Повідомте посла, що до нього з візитом прибув герцог Оксфордський.
Так, Ваша Світлосте.
Пане посол.
Чому ти вбив мого друга?
Я був п'яний.
Щось найшло на мене.
Дякую за ваш час, пане посол.
Якщо дозволите...
Даруйте, я не міг не помітити ваш чудовий шарф.
Вишуканий кашемір.
Так, дуже рідкісний.
Знаєте, як перевірити справжність кашеміру?
Обручкою.
Так, і, на щастя, у вас її немає.
Ви
помиляєтеся.
Це
прикро.
А це -
ні.
Ображати жінку - не в правилах джентльмена,
та оскільки на кону доля цілого світу,
я порушу правило.
Скажіть мені, хто за цим стоїть, інакше це буде ваш останній подих.
Вам доведеться мене вбити.
Пане посол.
- Вона мертва? - Ні.
У неї сильний напад гіпоксії.
З нею все буде гаразд, як і з вами, якщо ми відверто поговоримо.
Ви дивитися на даму, яку придушили.
Вона зняла те, як звабила президента,
і тепер шантажує нас, щоб ми й не думали вступати у війну.
Ми не можемо ризикувати репутацією президентського посту.
Безперечно.
Якщо в нас буде негатив,
ми радо долучимось до Англії та виведемо Німеччину з гри.
Пропоную вам допитати її.
А я займуся цим.
Це кашемір із вовни кіз камальїро.
Дуже рідкісний.
Звідки він?
Містере Колінз, дайте кашеміровий довідник, том 1.
Дякую.
Звідси.
Єдине місце на світі, де розводять камальїро.
Чудово.
Шоло,
займемося кашеміровим бізнесом.
Я бачу шістьох чоловіків, які охороняють ліфт.
Якщо його можна так назвати.
Одне слово - і їх стане менше.
Ні, Поллі. Негатив плівки десь нагорі.
Це наша головна ціль.
Якщо вони нас помітять, сумніваюся, що нам вдасться піднятися.
Нам треба заволодіти підйомником.
Це парашут.
Він дозволяє безпечно стрибнути з аероплана.
Тож,
завтра на світанку я пролечу над горою,
і Шола зістрибне вниз.
Ти приземлишся з парашутом,
захопиш підйомник, а тоді пустиш цю ракету.
Це буде сигнал мені, а до цього часу я посаджу літак,
проберуся до підйомника, доки Поллі мене прикриватиме.
Сер, я готовий на все заради вас,
але не стрибну з аероплана.
Я був би готовий спробувати,
але впевнений, що підведу вас.
Що ж, я розумію твій страх висоти,
але я єдиний вмію літати, тож...
Але вам не обов'язково саджати літак.
Треба лише опинитися нагорі.
Гарні манери не дозволяють просити когось робити те, що вмієш робити сам.
Гаразд, Шоло, чекай мого сигналу.
Починаємо на світанку.
Чорт!
Отак.
Відповідай на питання, Дюпоне.
Ти знаєш, де зараз Мата?
- Ні. Я... - А мав би знати.
Я відправив її в американське посольство,
і відтоді її не бачили!
Бачиш це?
Якщо американський президент думає, що мене теж можна вграти,
то він дуже помиляється.
Віддай цей негатив пресі, і його репутацію буде знищено!
Війна хвилюватиме Америку в останню чергу.
А коли скандал вщухне, упевнися, що новий президент на гачку!
Давай. Бігом!
І аж до Білого дому!
Глянемо з іншого боку.
Перевіримо південь.
Швидше, друже!
Гей!
Що за чорт?
Друже, що сталося?
Дивіться!
Це сигнал.
До підйомника. Я прикрию.
Нагорі!
Хто це, в біса, такий?
Шоло! Годі клеїти дурня! Лізь на ту противагу!
Дідько!
Слава Богу, ти тут.
Наш план іде не зовсім за планом.
Поллі. Плівка в тебе?
Негатив у мене в руках, Ваша Світлосте.
Чудово.
Те, по що ми прийшли, у нас.
Так. Але причина всіх нещасть досі тут.
Годі рубати щупальці, Шоло.
Час відтяти голову.
Радий, що ви повернулися, сер.
Ви знущаєтеся, щоб вас.
Мій головний біль - просто миролюбна британська троянда.
Герцог Оксфордський. Гарного дня, сер!
Ти символ усього,
що я намагаюся знищити.
Аристократи на кшталт тебе вкрали млин моїх батьків, коли я був малий.
Вельможа - це той, хто все може, так?
Я прикінчу тебе з величезним задоволенням.
Іди до татка, паскудний багатію!
Я порожній.
Звук тиші.
Я чув, що ти, герцогу,
вправний фехтувальник.
Може, скінчимо це лайно як джентльмени?
Врешті-решт,
людину формують манери.
Джентльмен у тіні не ховається.
Еге.
Сюрприз.
Мортон.
Розумієш,
якщо довіришся ворогу - убивство зійде йому з рук.
Ці дебати краще вести після перемоги.
Пропоную вирушити до Росії і з'ясувати все самим.
А у випадку Кітченера -
буквально.
Слова справжнього зрадника.
А мені здається, що його кров
на твоїх брудних руках.
Двоє на одного?
Поведінка справжнього джентльмена.
Ти навіжений.
І вбив мільйони.
Ще й тебе для гарного рахунку.
Ні!
Ну давай, старий.
Вставай!
Я кажу - вставай!
До сраки це джентльменство.
От хрінь.
Падлюка.
Перекажеш вітання старому Кітчу?
Ти цього не зробиш. Не дозволиш мені впасти.
Це проти всіх твоїх принципів. Ти пацифіст.
І я цілком залежу від вашої милості, пане.
Твоя правда. Я не маю дати тобі впасти.
Тільки я тепер став тим, ким був би мій син.
Ти...
Сер.
Шоло, ти цілий?
Бувало й гірше, Ваша Світлосте.
То ти стрибнув під кулю заради мене, а з літака не захотів?
Якось так.
Дякую, друже мій.
Завжди радий.
Що ж, Шоло.
Як ми спустимося вниз?
Заходьте.
Містере президент, шеф приготував ваше улюблене печиво з арахісовим маслом.
Дякую.
ВАША ТАЄМНИЦЯ ЛЕЖИТЬ ТУТ
Генералів до мене, негайно.
Ми вступаємо у війну!
Ця перемога - ваша заслуга.
І вашого сина, Конрада.
І багатьох інших, сер.
Звісно.
Британія дякує вам. І я дякую вам,
що я не розділив долю моїх кузенів.
Зречення Вільгельма було заслуженим,
але те, що сталося з Миколою -
це просто підлість.
Це правда, сер.
Я в боргу перед вами за те, що я досі з короною.
У такому разі, зустрінемося завтра в "Кінгсмен" о третій?
У швейному ательє?
Так, сер.
Севіл-Роу, одинадцять.
Усі ми, хто зібрався тут сьогодні,
на жаль, втратили дітей або друзів у цій жахливій війні.
Не можна допустити повторення того, що сталося з цим поколінням юнаків.
Я вважаю умови Версальської угоди занадто жорстокими.
Настільки, що вони можуть призвести до нової війни.
Світу потрібна організація, що зосередить свої зусилля
на захисті миру та охороні життя.
Незалежна розвідувальна агенція,
що буде діяти таємно,
незважаючи на політичні чвари та бюрократію державної розвідки.
Для того
я й придбав цю крамницю.
І я пропоную вам стати засновниками
агенції "Кінгсмен".
Моїм позивним буде
Артур.
Якщо приєднуєтеся до мене - перегорніть іменні картки
і дізнайтеся свої позивні.
Знайомтесь - Галахад.
А я - Ланселот.
Я - Бедівер.
А я - Персіваль.
Чудово.
А це от - Мерлін,
який буде нашим квартирмейстером.
Хай нашим синам та друзям земля буде пухом.
І хай живе "Кінгсмен".
За "Кінгсмен".
Настав час відновити рівновагу в моїх нових лавах.
Завдяки вам, товаришу, наша ліва рука дужа.
Проте, як ви й казали, праву руку треба укріпити.
Заходь.
Не соромся.
Ближче.
Мій пастирю.
Цей юнак позмагається за ваше місце у світі, друже мій.
Для мене це честь, товаришу Ленін.
І як вас звуть?
Адольф Гітлер.
Пам'яті Гаррі Мортона
Джентльмена, який показував приклад, допомагав іншим і знав свій обов'язок
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський