Der var engang en havkonge, der var gift med en smuk havdronning.
Og de var meget lykkelige sammen.
Indtil kongen måtte rejse til de fjerneste egne af kongeriget.
Da han vendte hjem, fandt han dronningen siddende på en sten.
I armene på et menneske. En sømand.
Og dronningen sang til ham med en stemme så klar som glas,
mens sømanden børstede hendes hår.
Jo, hvad laver du?
Vil du fortælle mig, hvad hun sagde?
Mener du Rose?
Hende pigen, der arbejder der, hvor jeg arbejder,
og passer det job ingen fortalte mig, at jeg havde.
Sagen er, at du rent faktisk ikke har et job,
og du arbejder der ikke længere. De fyrede dig.
Hun sagde noget andet.
Lige inden din ulykke,
efter alt det, du havde gjort for dem,
behandlede de dig skidt, Jo.
Og hende Rose er kugleskør.
Og Nick er så langt oppe i røven på sig selv.
Glem dem. De udnyttede dig.
Har ingen nævnt, at du havde et nyt job?
Er det ikke lidt...
Det var der, du farvede dit hår.
JUNI
Kan du virkelig intet huske?
Du kigger stadig ned i en afgrund, Jo.
Din viden er begrænset til,
hvad folk er villige til at fortælle dig.
FALDET MISTET ARBEJDE
Så hvad er det, de ikke fortæller dig?
Kom ud af mit fucking hus!
Er du okay?
Nej.
Ikke rigtigt.
- Hvad er der? - Jeg må fortælle dig noget.
Der var en anden i huset.
- Hvad? - Da jeg faldt ned ad trappen.
Jeg var ikke alene.
Jeg kunne huske, da Rose var her.
Jeg ved ikke, om det var lige inden, jeg faldt, eller...
Hvad?
Skændtes vi?
- Var det dig? - Nej!
Har du sovet på det her?
Noget blev stjålet.
Måske brød nogen ind, og derfor er min telefon væk.
Mener du virkelig, at der var en anden i huset?
Jeg skreg af nogen.
Du må have en anelse om, hvem det var.
Jeg tænkte, at vi måske...
At jeg drak mig fuld, eller...
Eller måske... Jeg kom fuld hjem, og vi...
Det er så uklart.
Hvorfor siger du hele tiden vi?
Tag din frakke. Vi må fortælle politiet om det her.
Tag din frakke, Jo.
Prøv at tænke dig om. Tænk over, hvem det var.
Det gør jeg. Det er bare svært at huske præcist.
Hvad som helst om dem.
Hvorfor ventede du med at fortælle mig det?
- Undskyld. - Hvad tænkte du på?
Du skreg af dem.
Kan du huske, hvad du skreg?
Kom ud af mit fucking hus!
Pis.
Jeg tror, jeg sagde: "Kom ud af..."
"Kom ud af mit fucking hus."
Det lyder ikke som noget, du ville sige til en, vi kender.
Men det er så godt, at du kan huske lidt igen.
Nej. Det er ikke godt.
De kan tjekke huset for DNA, fingeraftryk, tegn på indbrud.
- Det er for sent. - Hvordan ved du det?
Jeg fatter ikke, at der var nogen i vores hus.
Jeg ser dine skilte overalt.
Der står ikke "solgt" på nogen af dem.
Fokuser nu. Kan du huske andet?
Og så for helvede skal du ud af mit hus!
- Jeg kan ikke det her, okay? - Hvad?
- Jeg kan ikke! - Det mener du ikke.
Stop!
Er du okay?
Okay.
Det er okay.
Måske var der ikke nogen i huset. Jeg ved det ikke.
Det føles som om, nogen er brudt ind i mit hoved
og har smadret alting, og nu kan jeg ikke finde noget.
Det er...
Jeg føler mig ikke tryg inde i mit eget hoved.
Det er jeg ked af.
Du godeste.
Helt ærligt!
Så far-agtigt.
Det er første gang, jeg har set dig grine i lang tid.
Jeg elsker dig af hele mit hjerte, og jeg er så ked af alt det her.
Se på hans hoved,
så fyldt med alle de ting, du har mistet.
Har du ikke lyst til at kløve det som en kokosnød?
Skrabe de ting ud, du mangler.
Kom ud af mit fucking hus.
Hvem var i huset, far?
Hej. Jeg er hos min far.
Jeg tog en taxa.
Jeg ved ikke hvor længe, Rob. Jeg har det fint. Bare rolig.
Farvel.
Jo?
Ah, hej! Du er hundedamen.
Jeg drømte om dig.
Hvad laver du her?
Ja, jeg har hunde. Men jeg er nu et menneske.
Jeg hørte om din ulykke og din...
Frygteligt. Det gør mig så ondt.
- Wendy, ikke? - Jo.
Ville det være okay, hvis jeg kom forbi til en snak?
- Måske kan du hjælpe med at huske. - Jeg er ked af din ulykke.
Der er hun! Fru H!
Se, Frederik. Det er din datter, Jo.
- Jo er kommet på besøg. - Nej.
- Hej, far. - Det er din datter, Jo.
- Hvor er Susanne? - Det er Jo, Fred.
Susanne var min mor.
Far, jeg er ked af, at jeg ikke har været her længe.
Jeg var ude for en ulykke, så jeg kunne ikke.
Men jeg har været desperat efter at komme og se dig.
Far. Det er Johanne.
Lille Johanne. Se.
Han sov ikke så godt i nat, gjorde du vel, Fred?
Han festede natten lang. Kom her.
Sådan. Stille og roligt.
Måske kan jeg fortælle ham en historie?
Hvad siger du, far? Du elsker historier.
Det ville han sikkert elske.
Kan du huske den om den gamle havkonge,
som du fortalte, da jeg var lille?
Den har jeg tænkt på for nylig.
Han fandt sin dronning sammen med sømanden og var rasende.
Den fik det til at løbe mig koldt ned ad ryggen.
Danske historier er ret dystre.
Hvem er du?
Det er Jo, far. Jeg er lidt ligesom dig for tiden.
Jeg ved ikke, hvordan noget vender.
Jeg vil se Susanne.
Hej.
Far bad mig om at...
Mor.
Jeg fik ikke sagt farvel.
Han er stadig morfar.
Han har bedre dage end i dag. Han er der stadig.
- Ja. - Ja.
Jeg har nogle nyheder, der måske vil gøre dig glad.
Jeg er gravid.
- Hvad hedder din kæreste? - Thomas.
Wow!
Jeg vidste ikke noget om babyen før?
Nej. Du er faktisk den første, vi har fortalt det til.
Det er på tide, at du ved noget, ingen andre gør.
Fuck! Jeg skal være mormor. Tiden går.
- Åh nej, mor! - Det er glade tårer.
Min lille skat! Jeg er så glad på dine vegne.
Men du må passe på dig selv fra nu af.
Mor...
Vil du fortælle far om babyen?
Vil du ikke selv det?
Han kan ikke lide Thomas.
- Men det kan jeg, ikke? - Jo. Han får dig til at grine.
Ja!
Du ved, hvordan far kan være.
- Han er et røvhul. - Er han virkelig så slem?
Ja, det er han.
Da han kom ind i hendes liv, forsvandt alle andre.
Alt handler om ham.
Okay. Men vi skal være bedsteforældre, Rob.
Skønt! Nu har han i flere år talt om, hvor godt hans bar klarer sig.
Jeg ved, du venter på, at jeg underskriver de lånedokumenter.
Hvor desperat er det?
Jeg tror ærligt talt ikke, vi kan klare os til jul.
Jeg kan ikke lide at bede dig om penge,
eller at tigge dig om at redde mit livsværk, men...
Du har en lille kæde af ejendomsmæglere.
Du finder ikke en kur mod kræft.
Forbedres hæmningsløsheden?
For den er hylende morsom for os andre.
Sash bad mig om at fortælle dig om graviditeten,
fordi hun siger, at hun ved, hvordan du kan være.
Hvorfor er hun så bange for dig?
Hvad? Det er hun ikke.
Ved du hvad? Jeg ville sætte pris på,
hvis du skred ud af mit kontor lige nu.
Gør det.
Kan du tage et billede af os?
Smil!
Fuck!
Hej, Jo. Jeg er bange for, at vi er færdige for i dag.
Det kan jeg se.
Jeg har en smule tid.
Ja. Det er fornemt, tak.
- Jeg burde nok bare gå. - Nej, vent. Bliv der!
Jeg mener det. Rør dig ikke.
Spørge dig om noget. Hvad som helst.
Okay. Hvad skete der med dig?
Jeg var på bryllupsrejse. Skiulykke.
Jeg bragede ind i et træ med 160 km i timen.
Du godeste. Du er vanvittig.
Ved du godt, at det er virkelig farligt?
Jeg er ligeglad.
Føler du ikke, at du ikke er bange for noget længere?
Efter at have snydt døden.
Hvis jeg har lyst til at gøre noget nu, så gør jeg det bare.
Fuck konsekvenserne.
Hvad med ham, du giftede dig med? Blev han hængende?
Nej.
- Idiot. - Ja.
Jeg er bange for alt.
Jeg ved ikke, hvem jeg kan stole på længere.
Det er som om, alle omkring mig
kender til alt, der skete sidste år, men jeg gør ikke.
Og jeg tror, de skjuler ting for mig.
Men så får jeg små ledetråde.
Du skal lytte til den stemme i dit hoved, Jo.
Din intuition.
Følg brødkrummerne og se, hvor de fører dig hen.
Jeg tror måske, jeg har dyrket sex med nogen.
Nogen, der ikke er min mand.
Min mor havde affærer, og jeg svor, at jeg aldrig ville.
En del af mig tror, at min mand måske vidste det.
Wow!
Måske siger han ikke noget på grund af det, der skete.
Jeg mistede en baby for 15 år siden.
Det skubbede mig nær ud over kanten.
Hvert år på hans fødselsdag
tænker jeg på, hvilken slags dreng, han var blevet.
Hvad hed han?
Lucas.
Jo.
Jeg er ked af at afbryde,
men har du et øjeblik? Der er noget, jeg gerne vil sige.
Jeg er ked af,
at jeg bliver så knudret.
Jeg er et røvhul.
Der et sted, jeg vil vise dig, hvis du vil komme med mig.
Det ene øjeblik siger han "fuck af", det næste inviterer han dig på tur.
Hvad sker der, Rob?
Er du klar?
- Hvor skal vi hen? - Det fortæller jeg ikke.
Hvor tager du mig med hen?
Kan du huske, da børnene var små?
Når vi skulle på ferie, lige inden vi kørte afsted,
så løb du indenfor igen for at flytte rundt på deres legetøj,
så det lignede, at de havde været på eventyr, mens vi var væk?
Jeg elskede at se deres små ansigter, når vi kom tilbage.
Ingen er for gammel til en overraskelse. Giv mig lov.
Du har altid gerne villet hertil, ikke?
Da havkongen vendte hjem, fandt han dronningen siddende på en sten.
I armene på et menneske. En sømand.
Det er længe siden. Jeg er glad for, vi endelig er her.
Hun siger, at der var nogen i huset. En mand. I mit hus.
Hun har fantasi. Det ved du. Hun lever i sin egen verden.
Susanne for fanden. Hvor mange gange mere?
Jeg tror, jeg har brug for luft.
Vi er lige ankommet.
Havkongens hjerte var knust,
men det at forføre sømænd lå i hendes natur.
Og ingen kan ændre på deres natur.
Det er ikke, fordi jeg ikke vil...
- Det er bare... - Det er ikke derfor, vi er her.
Jeg savner bare at være tæt på dig.
Jeg har faktisk virkelig brug for luft.
Undskyld. Jeg er snart tilbage.
Det har stået tomt i årevis.
Vi skulle faktisk lige til at tømme det fuldstændigt.
Er det sådan her, du husker det?
Nej, ikke rigtigt.
Det er mærkeligt at være tilbage.
- Det der var mit værelse. - Virkelig?
Vi kaldte det rævehulen. På grund af tapetet.
- Dit røvhul! - Hvad?
Det er nemmere at remse de ting, du fortæller, op,
end de ting, du ikke fortæller.
- Hvad taler du om? - Jeg tog hjem sidste år.
Jeg tog til Danmark.
Glemte du at putte det op på væggen?
Jeg puttede det ikke op på væggen, for vi var ikke i Danmark.
Vi talte om det, men vi tog ikke afsted, fordi...
Vi kiggede. Vi tog ikke til Danmark, fordi huset ikke er der.
Det er blevet revet ned.
Men det er bare...
Jeg kan huske, at jeg var der.
- Hver en detalje. - Jeg beklager.
Jeg beklager, men vi var der ikke.
Jeg får vage brudstykker af erindringer.
Små glimt af ting, der rent faktisk er sket.
Og så får jeg alle detaljer af en rejse, jeg ikke var på.
Det er syret.
Det ved jeg godt.
- Gør du? Virkelig? - Ja.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Hvad siger du?
Jeg ved det ikke.
Ved du, hvad du har brug for? Noget nyt, sejt musik.
Owen. Hej.
Hej.
Kan du lide tatoveringer?
- Har du nogen? - Hvorfor spørger du?
Kan du tage dem af? Bare handskerne.
Jeg ved ikke, hvad vi laver her.
Tag de åndssvage ting af. Kom nu.
Jeg vil se dine arme.
Er det en eller anden mærkelig form for strippoker?
Jeg siger det bare rent ud.
Har vi...?
Tag nu bare de fucking handsker af.
Gudskelov.
Nu føler jeg mig flov.
- Hvorfor? - Jeg troede, vi havde haft sex.
Wow. Øh...
Det har vi aldrig haft.
Du ser fornærmende lettet ud.
Men, du ved.
Det er svært sommetider at vide, hvad der er virkeligt heroppe.
Eller ikke. Forstår du?
Gid, nogen ville skyde mig lige nu.
Hvad?
Susanne for helvede. Hvor mange gange mere?
Jeg gør det aldrig igen. Jeg beder dig, du må ikke gå.
- Man kan ikke ændre, hvem man er. - Jeg kan.
Hvem fanden er du?
Det er jo kvinden uden hukommelse.
Eastbourne Identity.
Hej, mor. Hej med dig. Opfører du dig pænt?
Selvfølgelig.
Hej, Jo.
Jeg skal bare hente noget tøj.
Er det okay? Jeg tror, det er på loftet.
Selvfølgelig er det okay.
- Hej. - Hej.
Hej. En fornøjelse at møde dig.
For første gang. Igen.
Jeg hører, du får mig til at grine.
Lige nu tror jeg, at han holder sig på den sikre side
og laver lidt te til os.
Det er vist på sin plads at sige tillykke.
Ja. Jeg ved, at det stadig er tidligt.
Du godeste.
Hvad?
Som jeg forventede,
er skuffen vendt tilbage til at være velorganiseret.
Sidst, jeg var her, havde vi en ophedet diskussion.
Om skuffer. Meget spændende, tydeligvis.
Og hvad de siger om os.
Så du kan ikke lide mig, og du dømmer mig.
Nej.
Jeg synes, du er fantastisk.
Men jeg kan afsløre, at jeg er mindre vild med din mand.
Drikker du den stadig med mælk?
- Nej. Aldrig. - Det er det rigtige svar.
Jeg får vist Rob op i det røde felt.
Det er bare en diller-kamp.
Lad os glemme det.
Min vens mor
tændte en cigaret efter den anden hele sit liv,
fik Alzheimers og glemte helt, at hun var ryger.
Jeg venter stadig på, at du får mig til at grine.
Du kan ikke huske den sidste gang, vi mødtes, kan du?
Du kan ikke huske det, der skete.
Det tænkte jeg nok.
Det er en skam.
Jeg må...
Åh gud.
Mor? Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Mor. Luk mig ind.
Jeg er okay, Sash. Tag I bare hjem igen.
- Er du sikker? - Ja. Jeg ringer til dig i aften.
- Okay. Elsker dig. - Jeg elsker dig, min skat.
Hvad hvis du ikke er offeret i alt det her?
Har du overvejet det?
Hvad hvis du er problemet?
Tekster af: Sidsel Seeberg www.plint.com