Det var en gång en havskung som var gift med en vacker havsdrottning.
Och de var väldigt lyckliga tillsammans.
Ända till den dag då kungen måste resa
allra längst bort i sitt vattenfyllda kungarike.
När han kom hem hittade han sin drottning sittandes på en klippa,
i armarna på en människa. En sjöman.
Drottningen sjöng för honom med en stämma klar som glas,
medan sjömannen borstade hennes hår.
Jo, vad gör du?
Tänker du berätta vad hon sa?
Menar du Rose?
Kvinnan som arbetar där jag arbetar,
arbetet som ingen berättade att jag hade.
Okej... Grejen är den att du inte har nåt arbete,
och du jobbar inte där. De sparkade dig.
Det var inte det hon sa.
Strax före olyckan,
och efter allt du hade gjort för dem.
De behandlade dig illa, Jo.
Och den där kvinnan, Rose, hon är galen.
Och Nick är en sån självupptagen...
Fan ta dem! De utnyttjade dig.
Har ingen sagt att du hade ett nytt jobb? Är inte det lite...?
Det var då du färgade håret.
JUNI
Och du minns verkligen ingenting?
Du stirrar fortfarande rakt ut i tomheten, Jo.
Och du är helt utlämnad åt
vad andra behagar berätta för dig.
FALLET FÖRLORADE JOBBET
Vad är det de inte berättar?
Ut med dig, för fan!
Allt väl?
Nej.
Inte direkt.
- Vad är det? - Jag måste berätta en sak.
Det var nån annan här.
- Va? - När jag ramlade i trappan.
Jag var inte ensam.
Jag kom ihåg det när Rose var här.
Jag vet inte om det var precis innan jag ramlade, eller...
Va?
Hade vi bråkat?
- Var det du? - Nej!
Har du undanhållit det här?
Nåt stals.
Nån kanske bröt sig in, och det är därför jag inte hittar min telefon.
Menar du verkligen att det var nån annan här?
Jag skrek... på nån.
Du måste ha en aning om vem det var.
Jag tänkte att vi kanske...
Att jag söp mig full eller...
Eller så kanske vi... Jag kom hem full, och vi...
Allt är bara en enda röra.
Varför säger du "vi" hela tiden?
Hämta din jacka. Vi måste berätta det här för polisen.
Hämta jackan, Jo.
Tänk efter nu. Försök komma på vem det var.
Jag försöker, men jag minns inga detaljer.
Allt du kommer på.
För fan, Jo. Varför sa du inget direkt?
- Förlåt. - Hur tänkte du?
Du sa att du skrek på nån.
Minns du vad du skrek?
Ut ur mitt hus, för fan!
Fan!
Jag tror att jag sa "Ut ur..."
"Ut ur mitt hus, för fan."
Det låter inte som nåt man skulle säga till nån vi känner.
Men det är bra att du börjar minnas.
Nej, det är det inte! Det är inte bra.
De kan kolla efter dna-spår, fingeravtryck, tecken på inbrott.
- Det är för sent. - Hur vet du det?
Jag kan inte fatta att nån var i vårt hus...
Jag ser dina skyltar överallt.
Det står inte "såld" på nån.
Fokusera nu! Minns du nåt mer?
Ut ur mitt hus, för fan!
Jag kan inte göra det, okej? Jag kan inte göra det!
- Sluta larva dig! - Stanna!
Är du okej?
Okej, okej.
Det är okej.
Det är bra nu.
Det kanske inte var nån i huset. Jag vet inte.
Det känns som om nån bröt sig in i mitt huvud
och slog sönder stället, och nu hittar jag ingenting.
Det är...
Jag känner mig inte säker inne i mitt eget huvud.
Jag är ledsen.
Herregud.
Kom igen!
Typisk farsa.
Det är första gången på evigheter jag har sett dig skratta.
Jag älskar dig av hela mitt hjärta,
och jag är ledsen för all den här skiten.
Se på hans huvud.
Fullt av allt du har förlorat.
Har du inte lust att bara klyva det, som en kokosnöt?
Skrapa ur sakerna du behöver.
Ut ur mitt hus, för fan!
Vem var i vårt hus, pappa?
Hej. Jag är hos pappa.
Jag tog en taxi.
Jag vet inte hur länge, men det går bra. Sluta oroa dig.
Hej då.
Jo?
Hej! Du är hundtanten.
Du var med i min dröm.
Vad gör du här?
Ja, jag har hundar. Men jag är fullt mänsklig.
Jag hörde om din olycka och din...
Så hemskt. Jag beklagar verkligen.
- Du hette väl Wendy? - Ja.
Är det okej om jag kommer förbi och pratar lite
- för att hjälpa mig att minnas? - Jag är ledsen att du skadade dig.
Där är hon ju! Mrs H.
Titta, Frederik. Det är din dotter, Jo.
- Jo är här på besök. - Nej, nej, nej.
- Hej, pappa. - Det är din dotter, Jo.
- Var är Susanne? - Det här är Jo, Fred.
Susanne var min mor.
Pappa, jag är ledsen att jag inte har besökt dig.
Jag var med om en olycka, så det gick inte.
Men jag har längtat efter att få träffa dig.
Pappa. Pappa, det är Johanne.
Lilla Johanna. Ser du?
Han sov inte så gott i natt. Eller hur, Fred?
Uppe och festade hela natten. Kom här.
Så där, ja. Försiktigt.
Jag kanske kan berätta en saga?
Vad tycker du, pappa? Du älskar ju sagor.
Det vill han säkert.
Minns du den om den gamle havskonungen
som du brukade berätta för mig som barn?
Jag har tänkt på den på sistone.
Han hittade drottningen hos sjömannen, och han var rasande.
Jag brukade få rysningar av den.
Danska sagor är ganska mörka.
Vem är du?
Det är Jo, pappa. Jag är lite som du nuförtiden.
Jag har ingen koll alls.
Jag... Jag vill träffa Susanne.
Hej.
Pappa bad mig att...
Mamma.
Jag fick inte ta farväl!
Han är fortfarande morfar.
Han har bättre dagar ibland. Han finns kvar där inne.
- Ja. - Precis.
Du... Jag har lite nyheter som kanske muntrar upp.
Jag är gravid.
- Vad heter din pojkvän? - Thomas.
Oj!
Visste jag inte om barnet?
Nej, du är faktiskt den första vi har berättat för.
Det är på tiden att fick veta nåt som ingen annan vet.
Satan! Jag ska bli mormor. Tick, tack!
- Åh nej! Mamma! - Nej, det är bra gråt.
Åh, älskling! Jag är så glad för din skull.
Men nu måste du verkligen ta hand om dig.
Mamma...
Kan du berätta för pappa om barnet?
Vill inte du göra det?
Han gillar inte Thomas.
- Okej. Men det gör väl jag? - Ja, han får dig att skratta.
Ja!
Det är bara att... Du vet ju hur pappa kan vara ibland.
- Han är en nolla. - Är han verkligen så hemsk?
Ja, det är han.
Så fort han dök upp försvann alla vi andra.
Allt handlar om honom.
Okej, men vi ska bli morföräldrar, Rob.
Underbart. Nu får vi höra hur bra det går med baren i flera år framöver.
Jag vet att du väntar på de där lånedokumenten, Rob.
Hur illa är det?
Jag tror inte att vi klarar oss fram till jul.
Jag gillar inte att be dig om pengar.
Jag gillar inte att behöva böna och be för att rädda mitt livsverk...
Vad...? Du har en liten fastighetsmäklarfirma.
Du försöker inte bota cancer.
Hur går det med hämningsförlusten?
För det är jättekul för oss andra.
Sash ville att jag skulle berätta för dig om graviditeten
för att hon vet hur du kan vara.
Varför är hon så rädd för dig?
Va? Det är hon inte.
Jag skulle verkligen uppskatta
om du drog åt helvete nu.
Se så.
Kan du ta en bild på oss?
Le!
Satan!
Hej, Jo. Jag är rädd att vi precis är klara här.
Jag ser det.
Jag har lite tid över.
Det blir jättebra, tack.
- Jag borde nog gå. - Nej, vänta. Stanna där!
Jag menar det. Rör dig inte.
Fråga dig... Fråga dig nånting. Vad som helst.
Okej. Vad hände med dig?
Jag var på smekmånad. Skidolycka.
Jag körde in i ett träd i 160 km/h.
Herregud, du är ju knäpp!
Vet du att det där faktiskt är farligt?
Jag bryr mig inte.
Känner inte du så, att du inte är rädd för nåt längre?
Sen vi lurade döden.
I dag, om jag vill göra nåt... så gör jag det bara.
Skit i konsekvenserna!
Och killen du gifte dig med? Stannade han kvar?
Nä.
- Den jäveln! - Ja.
Jag är rädd för allt.
Jag vet inte vem jag kan lita på längre.
Det känns som om alla runt omkring mig
vet vad som har hänt det senaste året, men inte jag.
Och jag tror att de döljer saker för mig.
Men ibland får jag små ledtrådar.
Du måste lyssna på rösten inne i ditt huvud, Jo.
Din intuition.
Följ brödsmulorna och se vart de leder dig.
Jag... Jag tror att jag kanske har haft sex med nån.
Med nån som verkligen inte är min make.
Min mor hade kärleksaffärer, och jag svor på att aldrig göra nåt sånt.
En del av mig tror att min make kände till det.
Oj!
Han kanske inte säger nåt på grund av det som hände.
Jag förlorade ett barn för 15 år sen.
Jag förlorade nästan förståndet.
Varje år på hans födelsedag...
undrar jag vad för slags pojke han hade blivit.
Vad hette han?
Lucas.
Jo.
Ursäkta att jag stör,
men om du har tid så har jag nåt att säga.
Förlåt för att...
jag blir så spänd.
Jag är ett arsel.
Jag vill ta med dig nånstans. Om du vill följa med.
Nyss sa han "dra åt helvete", och nu ska vi på utflykt.
Vad står på, Rob?
Redo?
- Vart ska vi? - Det säger jag inte.
Vart ska vi, Rob?
Minns du när barnen var små?
När vi skulle på semester, precis innan vi körde iväg,
sprang du in och ordnade om bland alla deras leksaker,
så att det skulle se ut som om de haft ett äventyr när vi var borta.
Jag älskade att se deras ansikten när vi kom hem.
Ingen är för gammal för en överraskning. Låt mig göra det här.
Du har väl alltid velat åka hit?
När havskungen kom hem hittade han havsdrottningen på en klippa,
i armarna på en människa. En sjöman.
Det tog lång tid, men jag är glad att vi äntligen kom hit.
Hon säger att det är nån i huset. En man! I mitt hus!
Hon har en livlig fantasi. Hon lever i sin egen värld.
För i helvete, Susanne! Hur många gånger?
Jag behöver lite luft.
Vi kom ju precis.
Havskungens hjärta var krossat.
Men det var hennes natur att förföra sjömän.
Och naturen kan ingen ändra på.
Det är inte att jag inte vill...
- Det är bara att... - Det var inte därför jag tog hit dig.
Du vet? Jag saknar bara att vara dig nära.
Du, jag behöver faktiskt lite luft.
Jag är hemskt ledsen. Jag är inte borta länge.
Det har stått tomt i åratal.
Vi skulle precis tömma det på saker.
Är det som du minns det?
Nej, inte direkt. Det känns konstig att vara tillbaka.
- Det här var mitt rum. - Jaså?
Vi kallade det för rävlyan. På grund av tapeterna.
HJÄLP
- Din jävel! - Va?
Det lättare att hantera sakerna du berättar
än de du inte berättar!
- Vad pratar du om? - Jag åkte hem i fjol.
Jag åkte till Danmark.
Tycker du inte att det borde stå på väggen?
Jag skrev inte upp det för att vi inte åkte till Danmark.
Vi pratade om det, men vi åkte inte eftersom...
Vi tittade. Vi åkte inte till Danmark för att huset inte står kvar.
Det är rivet.
Men det är ju bara...
Jag minns att jag åkte dit.
- In i minsta detalj. - Jag är ledsen.
Jag är ledsen, men vi åkte aldrig dit.
Jag får vaga brottstycken av minnen.
Små, små glimtar av sånt som faktiskt har hänt.
Och sen får jag alla detaljer från en resa jag aldrig gjorde.
Det är ju helt galet.
Jag vet.
- Gör du? På riktigt. - Ja.
Jag vet inte vad jag ska tro på.
Vad menar du?
Jag vet inte.
Vet du vad du behöver? Lite ny, cool musik.
Owen. Hej.
Tjena.
Gillar du tatueringar?
- Har du några? - Va? Varför undrar du det?
Kan du ta av de där? Ta av dig handskarna, tack.
Jag förstår inte riktigt.
Ta av de där löjliga sakerna.
Jag vill se dina armar.
Okej. Är det här nån konstig form av klädpoker?
Okej, jag ska bara säga det rakt ut.
Har vi...?
Ta av de där jävla handskarna, tack!
Tack, gode Gud.
Nej, jag... Det här är så otroligt pinsamt.
- Varför det? - Jag trodde att vi hade haft sex.
Oj.
Det har vi inte. Så...
Lite förolämpad över din lättnad, men du vet...
Ibland är det svårt att veta vad som är verkligt här uppe.
Och vad som inte är det.
Snälla, kan nån skjuta mig?
Va?
Susanna, för i helvete! Hur många gånger?
Jag ska aldrig göra om det. Snälla, gå inte!
- Man kan inte ändra på den man är. - Jag kan.
Vem fan är du?
Om det är kvinnan som inget minns.
The Eastbourne Identity.
Hej, mamma. Är du snäll mot henne?
Självklart.
Hej, Jo.
Jag kom för att hämta lite kläder.
Går det bra? De är nog på vinden.
Klart att det går bra.
- Hej! - Hej.
Hej. Trevligt att träffas.
För första gången. Igen.
Du får mig tydligen att skratta.
Just nu ska han bara ta det säkra före det osäkra
och koka lite te åt oss.
Man får tydligen lov att gratulera.
Sannerligen. Även om det är tidigt.
Kära nån.
Vad är det?
Precis som jag misstänkte
är lådan återigen ytterst välorganiserad.
Sista jag var här hade vi en ganska häftig debatt.
Om lådor, för det är ju så spännande,
och vad de säger om oss.
Så du gillar mig inte, och du dömer mig.
Nej.
Jag tycker att du är grym.
Spoilervarning: mindre förtjust i din make.
Har du fortfarande mjölk i?
- Nej, aldrig. - Rätt svar.
Jag tror att jag har retat upp Rob.
Lite av en revirstrid.
Inget att bry sig om.
Min väns mamma
kedjerökte hela sitt liv,
fick Alzheimer och glömde bort att hon var rökare.
Jag väntar på att du ska få mig att skratta.
Du minns väl inte sista gången vi sågs?
Du minns väl inte vad som hände?
Trodde väl inte det.
Synd.
Jag måste...
Herregud!
Mamma? Mår du bra?
Ja, allt är bra.
Mamma? Släpp in mig.
Jag är okej, Sash. Åk hem ni.
- Är du säker? - Ja. Jag ringer i kväll.
- Okej. Jag älskar dig. - Jag älskar dig, raring.
Tänk om du inte är offret i allt det här?
Har du tänkt på det?
Tänk om det är du som är problemet?
Undertexter: Mattias R. Andersson www.plint.com