Åh gud.
Bobbin. Ja, kom her.
Jeg hedder Wendy.
Jeg bor i huset for enden af...
Jeg forstår det ikke.
De sagde, han var død.
De sagde, du var død.
Ja, og det mente jeg, var forkert.
-Beklager. -Nej, hvorfor gjorde de det?
Jeg burde nok ikke være kommet, men han var så ulykkelig.
Jeg har også savnet dig. Åh, jeg har savnet dig så meget.
Gå væk fra døren, Jo.
Du ved, du ikke må være her, Wendy.
Det er ikke Bobbin.
Jo, det er Bobbin.
Jeg kender min hund.
Gå væk fra døren.
Åh nej.
Nej.
-Åh gud! -Hans indvolde falder ud.
Åh gud! Skub dem ind igen!
Hjælp mig!
Jo.
Jo?
Har du det godt?
Bobbin er død, ikke?
Jo. Det er han.
Slog du ham ihjel?
Hvad?
Nej. Hvordan kan du sige det?
Det er jeg ked af.
Undskyld.
Tak.
-Undskyld. -Det er i orden.
Jeg har haft nogle forfærdelige mareridt.
Det er svært at forstå noget som helst.
Drik nu bare din te.
Tag dig god tid, og så begynder vi dagen forfra.
Jeg vil gerne gå i den støttegruppe, lægen nævnte.
Er det ikke for tidligt?
Hukommelsestab, gaven, der varer ved og ved.
Der er gået en uge.
Jeg bliver tosset af at være buret inde her.
Normalt hader du den slags ting.
Hvilken slags ting?
Grupper, fremmede,
at vente på at få snakkepinden, før man siger noget.
Jeg har brug for at tale med nogen, der er uddannet.
Intet vender tilbage.
Vi gør det, du har brug for.
Godt. Det er klokken 11. Jeg gør mig klar.
Er det i dag?
FLYGTNINGECENTER MIN FLUGT FRA SYRIEN
SYRISK LÆGE BESKRIVER SIN FLUGT FRA ALEPPO
TAK
"Til Jo for at overgå alle forventninger.
Du er fantastisk. Kærlig hilsen Nick"
Nick.
SEP KØRTE FINN TIL UNI
Jeg elsker dig. Jeg savner dig allerede.
Pis!
HJÆLP MIG
Er du klar?
Ja.
Hvorfor kører vi den vej?
Jeg har aldrig kørt her.
Vejarbejde. Det er hurtigere.
Det er en mærkelig vej.
Hør, jeg bliver nødt til at gå ud i morgen.
Ikke længe. Er det i orden?
Er det i orden, Jo?
Hvad?
Det er bare arbejde. Det varer ikke længe.
Okay.
Mor.
Jeg vil gerne se Finn.
Hvad er der?
Han er blevet lidt vanskeligere de sidste 12 måneder.
-Det er vist ikke stoffer. -Stoffer?
Det er nok bare puberteten, langt om længe.
Han er 18, Rob.
Han er faktisk 19.
Jeg er sgu langt ude.
Jo, jeg kan ikke huske, hvad der er sket det sidste år.
Det er lige meget. Vi skal leve i nuet.
Hvad er du? En mand eller et meme?
Jo?
-Kan du se den kvinde, Rob? -Jo?
-Hvad? -Hvem er hun?
-Hun kender mig. -Hvilken kvinde?
Hvilken kvinde?
Ikke noget.
Lad mig hjælpe dig ind.
Det er lige der, Rob. Jeg skal lære at være selvstændig.
Jeg venter her, hvis nu du hader det. Falder du, samler jeg dig op.
Åh, pis af.
Lækker stok, dame.
Ved du, hvad klokken er?
-Giv mig din mobil. -Hvad?
Giv mig din mobil og dine penge.
Giv mig din mobil og din pung.
Pis af! Giv mig dine penge og din mobil!
Lad være at pisse mig af.
Få et arbejde, dit røvhul.
Ved du, hvad der pisser mig af?
Du fik mig til at lyde som min mor.
Jeg håber, du får det betalt.
Sindssyge kælling.
Pis.
Måske var du mere sikker i gyden.
-Hej. -Hej.
Du er ny.
Jeg er Sharon, rart at møde dig.
Hej, Sharon.
Jeg var bestyrer i en kaffebar,
men nu kan jeg ikke binde mine egne sko.
Jeg var alligevel træt af det daglige kværneri.
Kaffekværn... Ja?
Jeg hedder Jo.
Hvem i alverden vælger de småkager?
Og saft?
Det næste bliver klistermærker for mod.
-Hej. -Hej.
Jeg hedder Helen. Velkommen til galehuset.
Jo.
Er du okay?
Jeg så dit sammenstød udenfor og ville komme ud,
men det vil ikke undre mig, om vi så ham her næste uge.
Det er en usædvanlig, men interessant form for rekruttering.
Jeg ved ikke, hvad...
Jeg burde nok se, om han har det godt.
Hvorfor?
Skal vi gå i gang?
Kom, lad os tale om vores tanker og følelser.
Juhu.
Tak, Olivia. Du klarer det flot
med et virkelig komplekst mor-datter-forhold.
Fortsæt sådan.
Jeg har ikke lyst til at dele noget i dag, Michelle.
Jeg har haft en forfærdelig uge.
Det er fint, Jerry. Vi er her for dig, når du vil.
Jeg vil gerne.
Hvis jeg må?
Selvfølgelig.
Jeg hedder Jo.
Jeg...
har skrevet det ned. Jeg behøver huskehjælp.
Jeg faldt ned ad trappen,
og jeg landede på hovedet, som I kan se.
Så jeg har hukommelsestab
og manglende hæmninger, siger de.
Så du faldt ned ad trappen?
Ja.
Og jeg har paranoia og hallucinationer.
Det er, som om...
jeg er en fremmed inde i mit eget hoved.
En fremmed inde i dit eget hoved?
Er der ekko herinde?
Det er en almindelig fornemmelse.
Jeg føler, at jeg skal ordne det,
der er i vejen med mig, alene.
Det er virkelig noget lort, Jo.
De er ligeglade, det ved du vel.
Det er ikke sandt, Jerry.
Der er gået fire år siden min ulykke. Fire år.
De vil ikke engang tage telefonen nu.
De siger, jeg har det bedre, men se mig.
Jeg mener, er det det?
Er det det?
-Hold nu op? -Er det virkelig mig nu?
-Er det mig nu? -Det er i orden.
Du skal ikke håbe på for meget, Jo.
Her i lokalet er vi alle sammen på røven.
Jerry.
Hvad? For helvede, Michelle!
Du er en narrøv!
Dumme skid!
Pis af!
Flyt dig for fanden. Pis lort...
-Hej. -Hej.
Heling er forskellig for alle.
Gud, hvor jeg hader, når min mand har ret.
Det er ligesom at lime en knust vase sammen, ikke?
I mørke.
I en rutsjebane.
Ring til mig...
hvis du vil snakke.
Tak.
Helen.
Jeg...
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Jeg stod øverst på trappen,
og så lå jeg ved foden.
Okay.
Jeg tror...
jeg måske...
Jeg har tidligere...
Jeg har gjort nogle... mørke ting.
Og jeg er nervøs for, at jeg måske har gjort det selv.
Hallo?
Åh, hej. Jeg har en mand her.
-Hej, Jo. Alle kom ud, men ikke dig. -Jeg har det fint.
Godt. Og jeg er lige stødt på...
Sharon. Hej.
Jeg var engang bestyrer af en kaffebar,
men nu kan jeg ikke binde mine egne snørebånd.
Jeg var alligevel træt af det daglige kværneri.
Kaffekværn... Ja?
Fordi det er en kaffebar.
Jo. Rart at møde dig, Sharon.
Hvad er der? Var det så slemt?
Nej, det er bare... Stakkels mennesker.
Og hende fra kaffebaren...
Forestil dig at sidde fast i den lortevittighed resten af livet.
Det er ikke dig.
Men hvad hvis jeg ikke er den, jeg var?
Hvad hvis jeg er farlig?
Du er ikke farlig?
Kan vi køre hjem den normale vej? Den, jeg kender.
-Ja. -Tak.
Se.
Finn er kommet for at besøge mig.
Han har noget at tale med dig om.
Skat.
Åh, kom her.
Mor.
Hvad pokker er det?
Jeg ved det ikke. Det kom bare til mig, da jeg satte mig.
Se mig.
Kom nu.
Der er noget, jeg vil...
Jeg er rejst fra uni.
Jeg er stoppet. Jeg har kun taget et semester.
Er du stoppet?
Jeg bad far ikke...
Jeg ville selv sige det.
Men hvorfor er du så ikke her? Hjemme?
Jeg bor her ikke længere. Jeg er flyttet.
Jeg ser lige til frokosten.
HJÆLP
Jeg elsker dig.
Hvad hvis den gamle mor ikke kommer tilbage?
Hej, Finn. Velkommen til situationen.
Hvad hvis det sker? Nogen ideer?
-Hvad skal vi have? -Lasagne.
-Fedt. Hvad skal mor have? -Lasagne.
Spiser hun kød igen?
Det var bare en fase. Hun var begyndt at vakle.
Det er så skummelt.
Det er velkendt.
Lad os nu være civiliserede.
Skal vi ikke tale om, at du er stoppet på uni?
Nej.
Men vi burde nok tale om...
Hvad?
Hele livet har du pylret om mig og presset mig.
Jeg ville ikke på universitetet, men du hørte ikke efter.
Du blev bare ved med at presse mig.
Du tror, du hjælper,
men du har gjort det på en passiv-aggressiv måde.
-Det er lidt hårdt, Finn. -Det er sandt.
Ingen fortæller dig, når du er gravid,
at du vil lægge hele din sjæl i
at hjælpe din lille baby
med at blive et lykkeligt, veltalende, uddannet menneske.
Men en dag vil al den kærlighed og det hårde arbejde...
blive kastet tilbage i ansigtet på dig.
Ved du hvad,
jeg har tænkt på, hvilket liv jeg ville have haft
hvis I var døde i en bilulykke.
Jeg har tænkt på, hvilket slags liv jeg kunne have skabt for mig selv.
Når den første sorg var forbi.
Det er en forfærdelig ting at sige.
Det er de manglende hæmninger.
Jo.
På overfladen ser familien så perfekt ud.
-Men nedenunder... -Jeg aner ikke, hvor det kom fra.
Det er så dysfunktionelt.
Det har der været meget af på det seneste.
Sidste år fortalte jeg, at jeg er bøsse.
Det burde nok stå på din væg.
Åh, Finn.
Skat.
Jeg vil virkelig sætte pris på, at du skrev det på væggen.
-Du husker ikke, hvad du... -Finn.
Åh, gud.
Finn.
Hvad laver du?
Du burde vide det her.
Hvilket?
ØDELAGDE MIN SØNS LIV
Finn?
Hvad har jeg gjort?
Vær sød at fortælle mig det. Hvad har jeg gjort?
-Fortæl mig det. -Fortæl dig hvad, Jo?
Du gik i søvne, min skat.
Ikke? Kom med i seng.
Du laver te som min mors.
Er det godt?
Slemt?
Er din mor et emsigt, krævende, forfærdeligt røvhul som mig?
Hun er død, faktisk.
Mor døde.
Det gør mig virkelig ondt.
Pis.
Hvordan døde hun?
Kan du huske de solarier, hvor man løfter låget?
-Ja. -Hun lå i en og...
Hun nyste.
For en kvinde med fire børn
var det kun en lille bækkenbundsskavank.
Der røg en smule urin ud, og det var det.
Lyset slukkede. Sikringerne røg i hele bygningen.
Til begravelsen lignede hun en, der havde været seks måneder i Caribien.
Jøsses.
Det er forfærdeligt.
Det var faktisk kræft.
Hun fik mig til at love, at hvis nogen spurgte,
skulle jeg finde på en ny, latterlig historie hver gang.
Hun havde en sjov form for humor.
Jeg skulle huske den del af hende.
Ikke kemoen og de sidste måneder.
Min mor døde også af kræft.
Min far har demens.
Og jeg er bange for at besøge ham.
Jeg er bange for, han ikke kan kende mig, selv om jeg står lige foran.
-Jeg vil... -Ja. Vi ses senere.
Tak for teen.
Jeg ville.
Hvis jeg fik chancen.
Han måtte gerne trimme min busk.
Ja.
Han måtte gerne så sin sæd i mit blomsterbed.
Og knalde mig i en trekant med sin tvilling.
Vær sød at stoppe.
-Hvad? -Jøsses.
Jeg laver bare sjov.
Vær sød... ikke at lade, som om alt er normalt.
Det er det ikke, vel?
Vi talte ikke sammen i flere måneder sidste år.
Hvorfor?
-Var jeg tosset igen? -Nej.
Nej!
Du gjorde noget, som jeg syntes, var ret grusomt.
Fortæl mig.
Finn fik et forhold til nogen, og du brød dig ikke om det.
Han fortalte mig, han er bøsse, men...
-Det har jeg ikke et problem med. -Ja.
Men personen, han havde et forhold til, var Josh.
-Din Josh? -Ja.
Men han er næste 30, og han er en casanova.
Han er faktisk 26, og det var ikke...
Vent.
Stoppede Finn på universitetet for at være sammen med Josh?
Ja.
Du forsøgte at skille dem.
Derfor talte vi ikke sammen.
Det var ret stort.
Jeg skulle fortælle Josh, at han skulle stoppe sit forhold.
Finn, han vil knuse dit hjerte.
Men jeg elsker ham.
Og så ville Josh ikke længere tale med mig.
Og så opdagede Finn det.
Jeg tror ikke, han har talt med dig i seks måneder.
Beklager, Cathy. Jeg vil stjæle Jo fra dig nu.
Stjæl du bare.
Jeg var på vej ud.
Okay, bilag D.
En kvittering for to vældigt dyre måltider
på en smart, fransk restaurant.
-Virkelig? -Og før middagen,
tog din fantastiske mand dig med til bilag A,
en selvhøjtidelig kunstudstilling.
BELLE TOUT FYRTÅRN
-Var vi... -Nej.
Jeg ville gerne, men...
Godt, og hvad kommer så?
Teaterbilletter.
Eastbourne Playhouse.
Jeg er glad for, at vi lige har malet.
Bunbury.
Vi gik tidligt for at bevare vores forstand.
Sidste år var ikke kun døde hunde og uni-stop.
Vi havde det også sjovt.
Tak.
PRØVEDE...
at splitte...
Finn og Josh.
-Jeg er en forfærdelig mor. -Nej.
Du tænkte på hans fremtid.
Der er noget andet.
Du gik med til at låne mig...
virksomheden... nogle penge sidste år.
For at holde os gående.
Jeg... Jeg har brug for mere.
Så hvis du kunne...
Okay.
Hvad underskriver jeg?
Det er bare et lille lån.
Okay.
Jeg har virkelig ondt i hovedet.
-Må jeg kigge på det senere? -Ja.
Drik noget vand.
Ægtemanden, som hold festen, erklærede,
"Sommetider bliver vi spurgt, hvordan vi er blevet sammen så længe."
Jeg glemmer aldrig, hvad han så sagde.
Kom nu, Jim. Vi lytter.
"Hemmeligheden er..."
"Hemmeligheden er ikke at være trætte af hinanden samtidig."
Godt.
Wow.
Rob?
Var vi ude at spise med Cathy og Jim et fint sted?
Ja, vi... På deres bryllupsdag.
Så har jeg lige haft mit første ægte minde.
I det mindste som jeg kan finde mening i.
-Fortæller du mig, hvad det er? -Ja.
Det var Jim, der fortalte en dårlig historie.
Vi sad alle sammen med dumme grin,
mens han kværnede om, hvorfor folk bliver sammen.
Af alle de ting, du kunne komme til at huske,
huskede du en af Jims kedelige anekdoter.
Ja.
Du kan ikke fortælle ham, de andre ting, du husker.
Kan du?
Har du taget dine piller?
Jeg gør det nu.
Pis.
Er du sikker på, du klarer at være alene?
Du skal på posthuset. Jeg ringer, hvis jeg behøver dig.
LÅNEAFTALE
AFFÆRE
OWEN?
NICK
NICK (HVEM ER HAN?)
JIM
TRAPPEN 1) SNUBLEDE
2) FULD
3) SPRANG
Hvad laver du?
Jeg troede, du var kørt.
Det gør jeg nu.
Ingen ønsker, at du husker sidste år, mere end jeg.
Det ved jeg.
Men det er et stort pres. Tag det roligt.
Husk dine piller.
Ja.
-Du må bare ikke... -Hvad?
-Hvad må jeg bare ikke, Rob? -Ikke noget.
De er smertestillende.
-De er ikke antidepressive. -Det ved jeg.
-Det her er noget helt andet. -Ja, det er noget helt andet.
Jeg er ikke deprimeret.
Undskyld.
Det her er ikke 15 år siden.
Det er ikke... det, der ikke må nævnes.
Okay.
Jeg tager dem. Her, se.
Tilfreds?
Ja, tak.
Vi ses senere.
Helt sikkert, det rigtige at gøre.
Alt for mange bivirkninger.
Bedre at have smerter end være forvirret, ikke?
Jo.
For fanden, Jo. Er du okay?
-Ja. -Undskyld. Jeg burde have ringet.
Faktisk har jeg ringet til din mobil konstant.
Hvad er der sket?
Jeg har mistet min mobil. Stort mysterium.
Se.
En ny.
Undskyld, jeg...
Jeg aner ikke, hvem du er.
Hvad?
Hvem er du?
Det er Rose, Jo.
Det er Rose. Hej.
Husker du ikke?
Jeg faldt ned ad trappen.
Javel.
Undskyld, hvordan kender jeg dig?
Vi arbejder sammen. Vi er...
Jeg er oversætter. Jeg arbejder hjemme, alene.
Nej, vi har været kolleger i flere måneder.
Inde i byen.
Vi er også venner.
Jeg må vel hellere lukke dig ind,
så du kan fortælle mig, hvad jeg laver.
Jeg elsker dit hus.
Værsgo, kom med ind.
Hvorfor fortæller du mig ikke,
hvor jeg arbejder, hvad jeg laver, og hvornår jeg begyndte?
Det er en velgørende organisation for syriske flygtninge.
-Javel. -Den er lille.
Det er bare dig, mig, Nick og nogle få andre.
Og Nick er...?
Han er grundlæggeren.
Chefen.
Sådan.
Tak.
BEGYNDTE PÅ ARBEJDE
Du var fantastisk. Det syntes alle.
Du ændrede hele stedet.
Du organiserede den indsamlingsfest.
Hvad?
Ja, derfor kunne jeg ikke forstå, hvorfor du ikke kom længere.
Men Nick sagde, du havde besluttet, det ikke længere var noget for dig.
Har ingen nævnt dit nye arbejde?
Synes du ikke, der er lidt...
Og du kan virkelig ikke huske noget?
Noget som helst?
Jeg...
Du må hellere gå nu. Jeg føler mig meget træt.
Du skal skaffe dig en ny hund.
Det må være ensomt at gå rundt her alene.
Vær sød at gå nu.
Og det var dengang, du farvede dit hår. Du...
-Vil du? -Det skal med.
Forsvind fra mit hus!
Jeg...
Forsvind fra mit hus!
Hold da op. Sådan taler man ikke til venner.
Ud. Gå.
Forsvind.
Du var ikke alene den aften, var du?
Tekster af: Linda Bang Sørensen www.plint.com