EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Grise, du er så sød ved mig.
Er han god nok?
Måske.
500 år i en sten.
- Er det opspind? - Ved du, hvem jeg er?
Det elsker du at sige!
Jeg er Abekongen.
Munken befriede mig fra stenen…
Nå… Hej, lækre.
Jeg har en sum for de tilfangetagne guder.
Hvad med det dobbelte?
Nej. Her er halvdelen.
Resten ved levering.
Vi bytter ved solnedgang.
Sådan!
Din lede, sleske dæmon!
Jeg sender så meget vrede og ild,
at kun dine sko står rygende tilbage
på de sidste drømmes ødemark.
Frisk gud. Hvor herligt.
Vi har planer for dig, abe.
Så sid ned, slap af, klap i, og nyd min gæstfrihed.
Hvad med munken?
Dræb ham.
Der er en å.
Følg den, og bliv væk.
Du skulle dræbe mig.
Du fik en ny chance, så tag den.
Jeg fatter intet.
Gå, før jeg ombestemmer mig.
Hvad laver du?
Jeg er Tripitaka.
Fint, men løb nu for livet.
Dræber du mig ikke?
Godt, jeg tæller til tre.
- Hvad hedder du så? - En.
- Du er ikke dæmon. - To.
- Og ikke menneske. - Tre.
Hvem er du?
Seriøst, tre!
Vi ses ikke igen.
Hvor er staven?
De tog våbnene og Tripitaka.
Lod du dem gøre det?
Vi sov.
Du havde mareridt.
Hæsligt. Du vred og vendte dig.
Hvorfor tog de munken?
Det ved jeg da ikke.
Leger vi gætteleg?
Må jeg låne den?
Ja, og behold den bare.
Et venskabssymbol.
Ti stille. Jeg kan ikke koncentrere mig.
Det virker altså ikke.
Undskyld.
Det er intet personligt.
Fængslet er beregnet til guderne.
Det kan kun en gud bygge.
Nemlig.
Du skulle skamme dig.
Tak. Det gør jeg også tit.
Hvordan kan du gå i seng hver aften
uden at hade dig selv?
Hvordan kan du vågne uden at tage til stranden,
grave et hul op til hagen
og vente på, at tidevandet kommer og skyller dig ren?
Uden mig var det bare en anden tyran.
Det var en munk.
Vi vil alle overleve.
At dræbe munke er et nyt lavmål for dig.
Jeg gjorde det ikke.
Jeg dræber ikke folk.
Jamen…? Hvor…? Hvor er hun? Han?
Sikkert langt væk.
Abe.
Se derovre.
Hvad?
Kan du se spalten?
- Hvad? - Revnen i muren.
Hør her. Har du en blyant?
Nå, nej.
Bag Lockes palads er et vandfald.
Dér styrer hun byens vand.
Hvad?!
Jeg kan styre vand.
Vi kan måske ikke bryde ud indefra,
men måske kan jeg lede vandfaldet
gennem spalten udefra.
Så kan du altså noget!
Det gør vi.
Du sagde vandfald.
Ja, det lugter mere af kloak, ikke?
For pokker da.
Tak.
Jeg burde smide dig over bymuren.
Du har kostet mig meget og min frokost.
Undskyld.
De må ikke se dig. Forstår du det?
Synes du, det virker?
Der må være en udvej.
Du kan ikke lide at være her.
Jeg sad fast i en sten i 500 år.
Så det her er deprimerende.
Ja, det forstår jeg godt.
Ja. Jeg kender en leg.
Spørg mig om alt om mig.
Du rejste ikke?
Du er en gud og kunne bare være rejst.
OK, det er så ret personligt.
Du sagde alt.
Jeg blev født i en verden uden guder.
Jeg gemte mig bare.
Det vænnede jeg mig til.
Det føltes sikkert.
Jeg så ingen anden udvej.
Så er det mig.
Har du været forelsket?
Vi stopper her.
Det er et ja.
Nej, det er ej.
Jeg koncentrerer mig bare om her og nu.
Og om at komme ud!
Tripitaka finder nok på noget.
Undskyld, men munken er død.
Det tror jeg nu ikke.
Tak for alt. Jeg bliver.
Hvad?
Jeg redder vennerne.
Nej, du tager tilbage.
Til klostret.
Nej. Jeg skal være her.
Grise, jeg ved godt, du er en gud.
Så du reddede mig fra dæmonen.
Det er din sande natur.
Jeg gemmer den godt.
Jeg sælger guder til dæmoner og tager folks hjem.
- Jeg adlyder en dæmon. - For at leve.
Men du dræber ikke nogen.
Jeg sagde til Locke, du var død,
og ser hun dig, løj jeg jo, og mit liv er forbi.
Der er en løsning!
Ja, du går din vej, og jeg smutter.
Hjælp dig selv. Lad os besejre Locke sammen.
Locke er bomstærk.
Hun har en stærk hær, og i aften
slår dæmonvogterne ned som lynet.
Beklager, men det er min eneste udvej.
- Tripitaka. - Senere.
Hvad er det?
Grise, der hjælper os væk.
Hvad siger han?
Det er svært at tro, også for mig.
Men det sker.
Åbenbart.
I er nogle tabere!
Denne vej.
Kom.
Skulle du ikke få os ud?
Den vej.
Skal jeg gøre alt selv?
Ja!
Hurtigt!
Åbn!
Har I en nøgle?
Hent en nøgle!
Hvad med dig?
Vi ses. Jeg skal ordne noget.
Find dem, hurtigt!
Det var alt.
Alt, jeg fik af dig.
Jeg rejser.
Du er nok knotten.
Lad os nu glemme det.
Tag smykkerne.
Find guderne.
Vi får de sidste penge,
spiser, og du får aet fødder.
Nej! Ikke karryret igen!
Og ingen guder i dag.
Hvad sker der,
når guderne ikke kommer?
Så ødelægger de alt.
De dræber alle og tager mine ting.
Nej. De vil have guderne.
Og hvem passer på mig?
Det gør du selv!
Men jeg vil ikke.
Hvorfor giver du det væk?
Du duer ikke til andet.
Jeg ved det ikke…
Flot, Tripitaka. Du fandt ud af at redde os.
Jeg fik hjælp.
Men du fik ham overbevist.
Skal vi ikke i sikkerhed først?
Det varer nok lidt.
De tre flødeboller klarer jeg.
Hvornår ser vi din nye ven igen?
Er du OK?
Ja.
Kvinder har før smidt med mig.
Hvad er planen? Jeg har hjernerystelse.
Tag din eks.
Vi tager resten.
I guder tror, I er så kloge.
Det gik lige så godt. Stop så!
Jeg lever på en løgn.
Nå? Og du er selv så uskyldig?
Du er indblandet, din laban.
Laban er slang for småfed!
Der venter mange andre som mig.
Fint!
Vagt!
Jeg sagde: “vagt”!
Borgere i Palawa…
…hør mig.
I har længe ligget under for
prinsessedæmonen.
Men i dag tilbyder vi jer jeres frihed.
I dag renser vi byen
for den parfumerede pestilens!
Hvis nogen er uenige…
…så kom og sig det.
Det her er ikke slut.
Dæmonerne er stærkere nu!
I aner ikke, hvad der venter.
Alt, han ser, er sandt. Han ved jo alt, dit fæ!
Jeg har haft den længe.
Den bringer guderne held.
Den lover gode ånder, mod, held og styrke.
Det står der i hvert fald.
Tak for alt, Monica.
Du er sød, tøs. Pas på dig selv.
Glemte du ikke noget?
Senere. Det er for sent nu.
“Så rejste heltene mod vest
på en fælles mission mod dæmoner
og for at finde rullerne.
De var også venner og delte en drøm
om at være hinandens familie.”
For langt ude?
Min herres ånd smiler.
Måske finder han fred i, at vi fire,
om end andre fire,
nu prøver at opfylde hans håb.
Han tror på Abekongen og Tripitaka.
Det gør jeg også.
Hvad mener vi om de nye venner?
Man kan jo kun stole på sig selv.
Derfor beholder jeg kun de venner, jeg selv skaber mig.
Utroligt, hvad man kan med et hår fra en gud.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen