PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Říkala jsem, ať to dáš pryč!
Jedno zoufalé selhání za druhým.
Kde je?
V údolí Beznaděje.
Konec hraní.
Opičího krále porazíme jen pěstí a čepelí.
- Má armáda se ještě připravuje. - Nebudu čekat na tvé břídily.
Toho boha zabiju sám.
A jako vítěz pak usednu na trůn královny Hakuru
a budu právoplatný vládce Zlomeného chrámu.
Jdu s tebou.
Pomůžu ti, udatný Gorme.
Hni sebou, molice.
Takže jsi byl 500 let uvězněný v hoře? Nechali tě zajít si na záchod?
Jsem mistr dračího stylu, tygřího zubu
a 50 způsobů ovládání těla, které ani neznáš, chlapče.
Furt jsi mi ale neodpověděl.
Na té hoře to trochu smrdělo.
Nepřidávej se k němu.
Tři bohové, mniška a malý kluk.
Nic víc? Rovnou je zabij.
Opičí král nese něco na zádech.
Co kdybychom na ně zaútočili shora?
Odpusť, lorde.
- Máš snad ruce zbarvené krví bohů? - Ne.
Jsi právoplatný vůdce Hakuřina Zlomeného chrámu?
- Jistě že ne. - Tak kdo jsi, že mi přikazuješ?
Nejsem nic.
Připrav mi je.
Proč se jmenuje údolí Beznaděje?
Nic dobrého to nebude.
Zeptej se Svitku hlouposti. Poslal nás sem.
Ten tvrdí, že je to cesta ke Svitku stvoření.
A zeptala ses, jestli je ta cesta nejrychlejší? Nebo nejsnazší?
- Nejbezpečnější... - Dobře, Pigsy. Rozumím.
- Jestli máte masky, nasaďte si je. - Díky.
Ale mně žádný usmrkanec radit nebude.
- Je to plyn. Nějaký jed. - Kdepak.
Ukaž se, jinak rozpoutám hněv žhavý jako...
jako...
jako žár...
tisíce sluncí.
Asi se mu líbím.
Nejsi první, mon chéri.
Ahoj, jmenuju se...
Jsi v pořádku?
- Pigsy... - Co?
- Jsi spolehlivý. - Díky.
A laskavý.
A roztomilý.
Přestaň! Dost!
Bože, tys mi tak chyběl.
Praštil ses do hlavy nebo něco?
- Miluju tě. - Tak dobře. Jasně.
- Zůstaňme chvíli takhle. - Opičáku, neblázni!
Skočil bych pro tebe do plamenů, Pigsy.
Už jsem ti někdy řekl, že máš úžasné vlasy?
Nejspíš jo.
Máš nádherný meč.
Díky, zlato. Ale já meč nemám.
- Ne, ty ne. - Cože?
Rajcovní!
Je tak drsná. Chceš se mnou chodit?
- Cože? - Pozor, Sandy! Je to lektvar lásky.
Klid, já jsem k lásce imunní.
Jsem si jistá, že na mě nebude mít vůbec žádný...
Nic krásnějšího jsem nikdy neviděla.
- Nesahej na ni. - Ten sladký kulatý obličej.
Chci ho mačkat, dokud nepraskne.
- Pojď ke mně! - Pigsy, ty jsi vážně silák.
Páni! Jsi...
Vezmi mě do své mužné opičí náruče!
No tak, proberte se!
Přestaňte se muchlovat a zaútočte na démona!
Jsi tak moudrá. Pojď ke mně!
- Sandy, dost! - Miluju tě.
- Přestaň! - Miluju tě. Nechápeš to?
Miluju tě.
Moc tě miluju.
Miluju všechny z... Ty!
Jako živoucí socha.
Vyrýsované tělo.
Musíš si vybrat jednoho z nás.
Vyber si mě.
Chci tě.
Dej si zpátečku! Je to můj kluk!
Voda. Dostane tě z toho.
Sandy!
- Taky miluju Pigsyho. - Drž se dál, vetřelče.
Sandy, máš zaracha. Svého kluka už neuvidíš.
Nenič mi život!
Sandy, máš něco na tváři. Bláto.
Fuj! Proč mi to nikdo neřekl?
Proč se furt cítím špinavá?
Viděl někdo mou vestu?
O tomhle už nikdy ani slovo.
Souhlas. Aspoň nám nebude trapně.
Trapně by mělo být mně.
Co tím myslíš?
Svitky.
Kde jsou svitky?
- Chci si to ujasnit. My jsme... - Sandy, zapomeň na to.
Jejda.
Drž se dál!
Běžela ke mně tak rychle.
- Nevěděl jsem, co dělat. - Něco mi vzala.
Tohle? Vezměte si je.
Jste bohové, že ano?
Díky, vetchý staříku.
Pomohl jsi Opičímu králi.
Opičímu králi?
Vždycky jsem chtěl sehrát
loutkové divadlo o legendárním hrdinovi, který porazí démony
a zachrání lidstvo.
Loutky?
Doufám, že máš výdrž, protože je to dlouhý příběh.
Vede ta pěšina k cestě?
Ano, vede.
Taky tam mířím.
Pojďte za mnou.
Takže, Opičí králi, pověz mi všechno.
Narodil jsem se z vejce na vrcholu hory
a od prvního dechu jsem byl nefalšovaný uličník.
Byl jsem nezvladatelný, ale pak mě křivě...
A tak jsem rozlouskl hádanku a získal Svitek vědění.
Svitek vědění, říkáš?
Nevěříš mu, že ne?
Jmenuje se Slizák.
Má slizkou kůži, oči jako plaz a přátelí se s loutkami.
S loutkami!
Proč je tu furt ten loutkoherec?
Údolím vede jen jedna cesta a jdeme stejným směrem.
Na příštím rozcestí se rozejdeme.
- Souhlas? - Ano.
Dohodnuto.
Pigsy...
Bohužel musíš počkat.
Ale ty...
Co to...
Nemůžeš usnout?
Mniška měla zlé sny.
Neslyšel jsi to?
Tripitako, jsi v pořádku?
Tripitako?
Pigsy, to nejsem já. Je to démon.
Píchl mě špendlíkem a uvěznil v loutce!
Tripitako?
Jsi v pořádku?
Tripitako?
Díky, milé prase.
Ale příště bych ocenila,
kdybys mě při spaní nerušil. To platí pro vás oba.
Teď zmiz.
Samozřejmě.
Jak si přeješ.
Pigsy!
Měl jsi pravdu. Nevěř mu!
Pomoz mi!
Pomoz, prosím!
Prosím, pomozte!
Pomozte mi!
Svitky. Svitky jsou pryč.
Vstávej. Ztratily se svitky.
To ten stařec.
Svitky. Víme, že je máš. Kde jsou?
K čemu by mi byly svitky?
To brzo zjistíme, že ano?
Ano, Pigsy! Jsem tady. Otevři ji!
Ne, ten stařík ne.
Ten kluk. Viděla jsem, jak kolem čmuchá.
Ne, Pigsy. To nejsem já. Neposlouchej ji!
Jsem tady!
Ahoj Kaedo Zefe.
Kde jsou svitky?
Cože? Já ty svitky nemám.
Lže. Je to lhář.
Co je tohle?
Já věděl, že je to ničema.
Kaedo Zefe, zradil jsi naše poslání.
Odejdi a necháme tě žít.
Chce nás rozeštvat.
Ty to víš, Pigsy. Věř svým instinktům!
Tripitaka není sama sebou.
A kým teda je?
To se tak říká.
Taky se dá říct, že jsme sami sebou, jen když jsme sami.
- A i tak... - Něco tu nesedí.
Začalo to, když se objevil ten loutkář.
Já vím. Když o mně píše hru, proč se mnou nemluví?
Jak ovládnu boha?
„Ze stínů stvoř, co k temnotě užiješ. Světlo se ti ale nepoddá.“
Jak vytvořím vlastního boha pro zlo?
„Svitek stvoření.“
Rozcestí.
Starče, tady se rozloučíme.
- Jdi horní cestou, my jdeme tudy. - Jsme ale teprv na začátku.
No jo... ne.
Odtud už trefíme,
ale možná se zas někde potkáme. Třeba někde hodně,
hodně daleko.
Ne. Je to ubohý stařec. Neopustíme ho.
Jsem loutkář.
Nic víc.
Tak se podíváme, ano?
Pigsy! Co to děláš? Dost!
Opatrně, prosím!
Mám jen ty loutky.
Pigsy! Takhle se k hostům nechováme.
Něco na něm nesedí. Víme to všichni.
- Už tu není vítaný. - Možná tu nejsi vítaný ty.
Hodíš se nám kvůli své velikosti, ne přemýšlení.
Ukázal jsi slabost, takže aspoň využij svou sílu.
Jdi spodní cestou a odkliď překážky.
Můj život je vám zjevně ukradený.
Jen kvůli síle a velikosti?
Jsem nějaký jak?
Co budeme dělat?
Je to Tripitaka. Určitě ví, co dělá.
Co když má Pigsy pravdu? Co když to není ona?
Takže...
kde se zastavíme...
a počkáme na Pigsyho?
Jeho stezka se časem napojí na naši.
Před další částí našeho poslání, nebo po ní?
Vzpomínáš... na naše poslání?
Tu věc, ze které šílíš od chvíle, co se známe?
Kaedo!
Chce ty svitky.
Chyťte ho!
- Zdravím, velký člověče v lese. - Nejsem člověk.
Dnes ne. Měl ses dál skrývat, démone.
Nazdárek.
Kam máš namířeno?
Jaký je tvůj plán?
Můžeme začít znovu?
Neutíkej! Máme tě!
Kde jsou tví bohové teď?
Zdá se, že svému účelu jsi posloužila
a že už tě nepotřebuju.
Je čas zemřít, mniško!
Ne!
Bolest, nepopsatelná bolest!
Zvykej si. Je to jen začátek.
Zavšivený dědku!
Prosím! Jsem jen stařec!
A já jen usmrkanec.
Tripitako, nejsem tvůj nepřítel.
Omlouvám se. Myslela jsem, žes přišel ukrást ty svitky.
Jed z fangkrisu. Vyhrál jsem, chlapečku.
Vždycky vyhraju.
Ne na dlouho.
Mniško!
Tripita... ko.
Co se stalo?
Nechtěl jsem, aby si ublížili.
Přísahám!
- Pigsy už tu měl být. - Kde...
je Pigsy?
Tady je.
Vítej, můj pane.
Cos mu provedl?
Nic ve srovnání s tím, co provedu tobě, Opičí králi.
To...
ještě...
uvidíme.
Hledáš tohle?
Dej mi ty svitky.
Tak si pro ně... pojď.
Dobrá.
Čekal jsem víc od démona tak...
ošklivého.
Mám je!
Mám svitky!
Opičáku, zadrž dech.
Plyn lásky! Utíkej!
Zapomeň na něj!
Tvůj šťastný den.
Kaedo?
Pigsy!