DrSi & Partis.si predstavljata PARAZIT
V riti smo, nimamo več zastonj wifi-ja.
Ki–Jung. –Ja?
Zgornja soseda je z geslom zavarovala "iptime".
Si poskusil 123456789?
Nič. –Poskusi obratno. –Sem tudi.
Smo potem brez whatsappa?
Nič. –Jim Ki-taek.
Ne delaj se, da spiš. Kaj misliš?
Telefone so nam izklopili, zdaj pa še wifi.
Boš kaj zrihtal?
Ki-woo. –Ja, oči. –Dvigni telefon,
pa poskušaj po kotih itd.
Preklete smrdljivke.
Pridi sem, imam ga! –Res, signal imaš?
Vidiš? Tale. "Coffeeland 2G."
Se je odprla nova kavarna? –Zakaj ga ne ujamem?
Sem gor splezaj. –Otroka.
Dela? –Ja.
Preveri whatsapp. Iz "Generacije Pica" naj bi klicali.
Čakaj malo. Tu je, Generacija Pica.
Glejte to. Če bomo tako hitri kot ona,
lahko danes končamo. In nam bodo plačali.
Naj tudi vstanemo? –Ona je profesionalka.
Fumigirajo ali kaj?
To še vedno počnejo? –Očitno.
Zapri okno. –Odprto naj bo.
Zastonj se bomo znebili smrdljivk.
Ja, preveč jih je.
Mojbog, kako smrdi!
Sem ti rekla, da zapri. –Naj zaprem, očka?
Kaj konkretno je narobe?
Na primer tale. Je to za vas ravna črta?
Zakaj je tu prepognjeno? Zakaj tu štrli gor?
Sploh niste prepognili.
Četrtina je takih. Vsako četrto bomo morali vreči stran.
Nam boste res trgali 10%?
Glede na to, koliko jih je za proč, je to še malo.
Kako morete? Že tako smo malo plačani.
Glejte, to ni kakšna malenkost.
Ena sama zanič škatla nam lahko pokvari brand.
Brand? Niti za pregibalnik škatel nimate.
Kaj ste rekli? –Šefica.
To je zaradi onega. –Katerega?
Tistega za nepoln delovni čas, ki je izginil ravno,
ko je Cerkev Božje ljubezni naročila ogromno pic.
Kako vse to veš? Kdo ti je povedal?
Moja sestra ga pozna.
Že od nekdaj je čuden, slab sloves ima.
No, če smo že pri tem. Plačali bomo 10-odstotni penal,
ampak v zameno … –V zameno?
Bi zaposlili novega delavca?
Sestra, res nekoga potrebujeva.
Odpustite tega, ki ga imate zdaj.
Jutri bom prišel na razgovor. Kdaj?
Čakaj malo. Razmisliti moram.
Potem pa zaenkrat samo plačaj za škatle.
Danes smo se zbrali,
da proslavimo ponovni vklop telefonov
in tega razkošnega wifija.
Glejte prasca. Pa niti temno še ni.
Zakaj nisi obesil napisa "prepovedano urinirati"?
Zaradi takšnih napisov samo še bolj ščijejo.
Vsaj zavpij mu. –Nikar ne vpij.
"Prosimo, ne ščijte."
Ni to Min?
Gospod, niste na stranišču. –Bravo, Min.
Ej, budala. –Kaj buljiš, kreten?
Pridi sem, usrane.
Skupaj se vzemi!
Tvoj prijatelj je čisto hud. –Študentje so tako energični.
Ne pa moj brat. –Prihaja sem? Si ga povabil?
Ne. –Dober dan! –Zdravo, Min.
Ste zdravi, gospod? –Sem. –Kaj pa ti tukaj?
Nisi videl mojega SMS-a? Vas motim pri jedi?
Nismo jedli. Kako si, Ki–Jung? –Dobro, pa ti?
Zakaj si pa vstopil? –Zaradi tega.
Zate je, ampak je tako težko.
Res? Sem odloži.
Kaj je to? –Ko sem rekel,
da sem zmenjen s Ki-woojem, je ded vztrajal, da ti nesem tole.
Je to okrasni kamen ali je kaj bolj abstraktnega?
Moj ded zbira znanstveno kamenje, odkar je bil kadet.
Zdaj sta jih polna prizidek in kabinet,
pa tudi vse druge sobe.
Tale menda prinaša družinam snovno premoženje.
Tako metaforičen je.
Res je, zelo umestno darilo je.
Dedu povej, da smo mu globoko hvaležni.
Bolj bi bili veseli hrane.
Je bil to res okrasni kamen? Jih tudi ti zbiraš?
Zaradi tega kamna sem videl tvoje starše. Zdravi so videti.
Saj so, samo brezposelni so.
Ali hodi Ki–Jung na vaje? –Nima denarja zanje.
Srčkana, ne? –Njo inštruiraš?
Park Da-hye. V 2. letniku je. Prevzemi njene angleške inštrukcije.
Kako to misliš? –Bogati so, dobro je plačano.
Pridna punca je. Pazi nanjo, ko bom študiral v tujini.
Kaj pa tvoji sošolci? Zakaj prosiš takega luzerja?
Kaj misliš, zakaj? Ker mi je slabo že ob misli,
da bi se tisti ogabni študentje slinili po njej.
To je ogabno.
Ti je všeč?
Resno mislim.
Ko bo šla na faks, jo bom uradno povabil ven.
Če boš ti pazil nanjo, bom lahko brez skrbi odšel.
Hvala za zaupanje,
ampak ali se bom moral delati, da sem študent?
Pomisli, Ki-woo.
Več let, tudi, ko si bil v vojski,
si hodil na sprejemce. Štirikrat si šel.
Slovnica, besednjak, skladnja, konverzacija …
Angleščino lahko učiš 10-krat bolje od pijanih študentskih kretenov.
Najbrž res. –Seveda.
Me bodo vzeli, tudi če nisem študent?
Blefiraj. Imel boš moje priporočilo.
Pa tudi njena mama je, kako naj rečem,
malo preprosta. Mlada in preprosta.
Preprosta? Kako to misliš?
Vse je v redu. Jaz sem se imel tam fino.
No, si za? –Sem.
Rekel si, da ima tvoja sestra umetniško žilico.
Obvlada photoshop?
To obvladaš, na likovno akademijo pa ne prideš?
Tiho bodi.
Tu je prepovedano kaditi. –Ja, ja. Daj mi tisto.
In zdaj še češnja na vrhu.
Če bi na Oxfordu študirali ponarejanje dokumentov,
bi bila Ki–Jung najboljša.
Res je neverjetna.
Najin sin gre na razgovor za službo. Zaželi mu srečo.
Sin, ponosen sem nate.
Očka, zame to ni ponaredek ali prekršek.
Naslednje leto bom šel res na to univerzo.
Torej imaš načrt!
Samo dokument sem natisnil malo bolj zgodaj.
Kdo je? –Dober dan, gospa.
Min me pošilja. –Saj res, kar vstopi.
Hvala.
Zdravo! –Dober dan, gospa.
Jaz samo delam tu. Pridi.
Vrt je tako lep. –Tudi notri je lepo.
V tej hiši je živel slavni arhitekt Namgoong.
Sam jo je projektiral.
Zdaj je pa igralnica.
Kar sem.
Tu se usedi, po gospo grem.
Ja.
NATHAN PARK V CENTRAL PARKU.
Gospa. Gospa.
Gospa.
Kandidat za inštruktorja je tu.
Dokumenti me ne zanimajo. Min te je priporočil.
Kot veš, je Min genialen človek.
Z Da-hye sva bili zelo zadovoljni z njim.
Kljub njenim ocenam. Veš, kaj mislim?
Ja. –Čudovit je bil.
Odkrito povedano, obdržati sva ga hoteli do konca gimnazije.
Toda zdaj gre na tuje.
Oprosti. Kar naravnost bom povedala.
Če ne boš na Minovem nivoju, vse skupaj ne bo imelo smisla.
Hotela sem reči naslednje.
Imaš kaj proti, če sem pri prvi uri zraven?
Osebno bi rada videla, kako vodiš pouk.
Ti to ustreza?
Si prepričana v odgovor 24?
Naslednje vaje si rešila, potem pa si se vrnila k št. 24.
Drži? –Ja.
Če bi bilo to prvo vprašanje na pravem izpitu, bi nadrsala.
Glej. Utrip ti je ponorel.
Srce ne laže.
Izpit je sekanje poti skozi džunglo. Če izgubiš zagon, je po tebi.
Za odgovor na št. 24 mi je vseeno.
Hočem samo, da si izsekaš pot skozi izpit,
da ga povsem obvladaš. Zagnana moraš biti.
Zagnana, razumeš?
Plačevala ti bom vsak mesec ob tem času.
Trikrat po dve uri na teden.
Dobival boš toliko kot Min in še dodatek za inflacijo.
Hvala.
Uradno vaju bom seznanila.
Da-hyejin inštruktor. Klicali ga bomo Kevin.
Gospod Kevin.
Če bi kaj prigriznili, me pokličite.
Če boš kaj potreboval, ji reci. Hišo pozna bolje kot jaz.
Da-song, nehaj!
Te je prestrašil? –Srčkan je. Ime mu je Da-song?
Naš najmlajši. Da-song, pridi pozdravit.
To je g. Kevin.
Puščica je indijanska. Iz ZDA sem jo naročila.
Od lani je obseden z Indijanci. –Z Indijanci?
Je po naravi oboževalec?
Ekscentričen in begav je. Sploh ne more biti pri miru.
Lani sem ga vpisala k skavtom, da bi postal bolj zbran in zmeren.
A je zdaj z njim še huje.
Mogoče zato, ker je tudi njegov vodnik obseden z Indijanci.
To je dobro. Ameriški Indijanci so v sami duši skavtstva.
Si bil tudi ti skavt, Kevin?
Ja, po naravi sem skavt.
Da-song je po naravi slikar. Glej to sliko.
Tako metaforična je, resnično močna.
Kajne, da je močna? Ti imaš pravo oko za te reči.
To je šimpanz, ne? –Avtoportret je.
Pa res.
Zorni kot mladega umetnika težko doumljiv.
Ali pa je Da-song genij izražanja.
Toliko učiteljic slikarstva je imel,
a ni nobena zdržala niti en mesec.
Da-songa je res težko obvladati.
Trenutek, gospa. –Ja?
Nekoga sem se spomnil.
Kako ji je že ime? Jessica. Ja, Jessica.
Na likovni šoli je bila sošolka mojega bratranca.
Kako ji je bilo že ime po korejsko?
Na Univerzi v Illinoisu je študirala uporabne umetnosti,
zdaj pa je spet v Koreji.
V Illinoisu. –Še kaj mi povej.
Poučuje rahlo nenavadno, vendar zna z otroki.
Na svojem področju zelo priznana.
Otroke zna spravljati v dobre umetniške šole.
Zdaj me pa res zanima. Kakšna je?
Bi jo radi spoznali? Sicer je menda zelo iskana.
Čakaj. Jessica, edinka, Illinois, Chicago,
njen sošolec Kim Jin-mo je tvoj bratranec.
Glejte, kako je na tem mozaiku naslikal posodice na prtu.
A tudi tu se vzorci ponavljajo.
Pasta iz čilija je rdeča, pa riž … Kakorkoli že,
že pri devetih letih ima basquiatovski čut.
Kako vznemirljivo.
Gdč. Jessica je to zagotovo že začutila.
Gor bom šel inštruirat Da-hye. Lepo učno uro želim, Jessica.
Hvala za priporočilo.
Kot vidite, Da-songova čudaška genialnost …
Da-hye. Bova začela z vajo št. 38?
Kevin. –Ja?
Veš, da se Da-song samo dela?
Kako to misliš? –Samo teater zganja.
Dela se, da je genij. Vsa ta 4-dimenzionalnost je blef.
Samo igra umetnika. –Da-song?
Veš tisto, ko otrpne in se zabulji v nebo, kot da je dobil navdih?
Hodi in potem 10 minut strmi v oblake?
Torej me štekaš. Prav na živce mi gre.
Dela se, da ne more normalno živeti. Prav na bruhanje mi gre.
Da-song se torej pretvarja.
Ampak kaj ima to s tvojo šolo?
No, samo pravim.
V tem smislu
si mi o Da-songu povedala nekaj zelo zanimivega.
Zdaj to popišiva v angleščini.
In vsaj dvakrat uporabi glagol "pretvarjati se".
Te potem lahko nekaj vprašam? –Seveda.
Je tista učiteljica Jessica
res sošolka tvojega bratranca?
Kako to misliš? –Tvoja punca je, ne?
Kje pa. Šele danes sem jo spoznal.
Jessica je res lepa, ne?
Te nič ne zanima? –Si jo videla?
Seveda je lepa. Lepa ženska je.
Saj sem vedela.
Zanima te.
Da-hye.
Reciva, da je Jessica vrtnica.
Potem si ti …
Učiva se. –Ja.
Razumite, da moj sin težko miruje. –Razumem.
Da-song. Da-song, vstani.
Daj, no, Da-song.
V riti imaš … –Gospa, prosim, odidite ven.
Ne učim, če je starš v prostoru.
Danes je prvi dan in kot vidite … –Počakajte spodaj.
Da-song Park. Da-song.
Gospa, boste slivov izvleček?
Kaj? –Z medom. Pomiril vas bo.
Ja, odlično.
Ja? –Nekaj sem se spomnila.
V sobo nesi dva kozarca slivovega izvlečka.
Ti lahko, ker nisi starš.
Saj res. In vam bom poročala, kaj se dogaja notri.
Zakaj nisem pomislila na to?
Kaj? Ven sta prišla?
Sta že?
Gospa. –Sedite k meni.
Da-song, pojdi gor.
Hitro.
Da-song je pravkar narisal tole. –A, tako.
Z gospo bi raje govorila sama.
Ne, ona je … –Pustite naju sami.
Sem vam povedala, da študiram umetnostno psihologijo in terapijo?
Ste. –Se je Da-songu v 1. razredu kaj zgodilo?
Odkrito povedano,
preden ga vzamem v obravnavo,
moram to izvedeti.
O tem zelo težko govorim. Kaj naj storim?
Ni treba.
Spodnji desni del slike se imenuje "območje shizofrenije".
Tu se pogosto kažejo psihotični simptomi.
Glejte, Da–Song je naslikal to nenavadno obliko.
Vidim. In tam je enaka oblika, ne?
Drži.
Podobna oblika na istem območju.
Zdaj vidite? –Ja.
Ob vsakem obroku sem zrla v to sliko,
pa se mi ni sanjalo.
Umirite se. Zberiva se.
To je črna skrinjica Da-songovega uma.
Bi jo radi odprli z mano? –Hočem jo odpreti.
Potrebovali bomo štiri dvourne seanse na teden.
Umetnostne terapije, ne inštrukcij. –Seveda.
Moja terapevtska tarifa je zelo visoka.
Vam to ustreza? –V veselje mi bo.
Da-songov očka je doma.
Ljubček, Da-songova nova učiteljica slikanja je tu.
Jessica, iz Illinoisa. Jessica, to je Dong-ik.
Dober dan. –Zdravo. Hvala za pomoč.
Je pouka konec? –Pravkar se je končal.
Šofer Yoon, imate čas? –Imam.
Peljite jo, prav?
Seveda. Da ne bo sama po temi hodila okrog.
Gdč. Jessica.
Vas peljem kar domov?
V katero sosesko? –Ni treba.
Odložite me na postaji Hyehwa.
Hvala. –Nič hudega, če je daleč.
Itak imam konec izmene. –Samo do postaje Hyehwa.
Deževalo bo.
Bolje mercedes kot podzemna.
Pri izhodu 3 iz postaje Hyehwa sem zmenjena s fantom.
Prav.
Očka, si vozil veliko mercedesov, ko si bil šofer?
Takrat ne, sem pa jih, ko sem parkiral avtomobile.
Tudi to si delal?
V pol leta med bankrotom piščančje restavracije
in odprtjem tajvanske pekarne tort? –Ne, po bankrotu pekarne.
Greva že na naslednjo fazo?
V mercedesu sem nastavila past.
Potem greva kar v napad. To je tako metaforično.
Oči, tudi zdaj jemo v šoferski menzi.
Ja, v šoferski menzi. Jejta, kolikor hočeta, otroka.
Saj sta onadva plačala, ne ti.
Daj še malo, sine. –Ja, oči. –Kar najej se.
Kaj si naredila tisti ženski? Kar mešalo se ji je.
Govorila je, da si jo šokantno ganila.
Umetnostno terapijo sem poguglala, ostalo sem si pa izmislila.
Baba zmešana pa kar v jok. Nisem mogla verjeti.
A, doma si. Si že jedel?
Je kaj narobe? –Je gospodinja zunaj?
Psa sprehaja.
Ljubica, tole sem našel pod sedežem v avtu.
Yoon je taka svinja. –Kaj pa je to?
Oprosti, nisem vedela, da je tak tip.
Ga ne plačuješ dobro?
Ne plačuje motelov, ker varčuje? –Najbrž je perverznež.
Rad seksa v avtu. In to v šefovem. Ogabno.
Mlad je. Naj seksa, kakor hoče. Mene se to ne tiče.
Ampak zakaj v mojem avtu, pa še na mojem sedežu?
Zakaj je šel čez mejo? –Prav imaš.
Ga rajca, če mi šprica spermo po sedežu?
Ne morem verjeti.
Veš, kaj je najbolj čudno?
Kaj? –Če seksaš v avtomobilu,
navadno pustiš za sabo pramen las ali uhan.
Ampak kako lahko pozabiš hlačke?
Res je, težko jih je spregledati.
Le v kakšnem stanju je bila ženska?
Razumeš?
Mojbog, meta ali kokain? –Pst! Otroka.
Pa zdaj? Kaj, če kdo najde bel prašek v tvojem avtu?
Umiri se. Sprosti se.
Za zdaj samo razumsko ugibava.
Ni pa treba klicati policije. –Ne, kje pa.
A kot zaposlen človek težko vprašam: "Zakaj fukaš v mojem avtu?"
Seveda. –Kaj, ko bi raje …
Si lahko ti kaj izmisliš in ga odpustiš?
Seveda. –Ne omenjaj hlačk in seksa v avtu.
Na ta nivo se nam ni treba spuščati. –Seveda ne.
Kaj, če naju napade na spletu? –Dobro odpravnino mu daj.
Kako je bilo danes z Da-songom?
Dobro.
Je inštrukcij konec? –Ja.
Jessica, ko si bila zadnjič tu, te je naš šofer zapeljal, ne?
Drži. –To bo mogoče čudno vprašanje.
Se je kaj zgodilo? –Ne, prijazen je bil.
Rekla sem, naj me pelje na postajo, on me je pa hotel peljati domov.
Pozno zvečer te je peljal domov, da je izvedel, kje živiš?
Ne, izstopila sem na postaji.
Pridna. Dobro. Jessica je pridna.
Se je kaj zgodilo z njim?
Ne bo več delal za nas. Nekaj sramotnega se je zgodilo.
Kaj pa? –Tega ti ni treba vedeti.
Čudno. Pa tak kavalir se mi je zdel.
Ti si še tako nedolžna. O ljudeh se moraš še veliko naučiti.
Tudi nam se je zdelo dobro, da imamo frajerskega šoferja.
Ne bi bilo bolje imeti starejšega?
Res je. Bolje vozijo in znajo se obnašati.
Moj stric je imel takega šoferja. G. Kima. Tako prijazen je bil.
Tudi njega sem klicala "stric".
Takega človeka poznaš? –Ja, tako priljuden je bil.
Moji sorodniki so se preselili v Chicago.
Morda g. Kim še ni zaseden. –Res me zanima. Predstavi mi ga.
Res? –Zaupam samo še tistim,
ki jih priporočijo dobri znanci.
Če ga ti tako dolgo poznaš, bi bila mnogo bolj pomirjena.
Bi ga res radi spoznali? –Smrtno resno mislim.
Ta veriga priporočil je najboljša.
Kako bi ji rekla? Pas zaupanja.
Ta je za nekaj drugega. Pa recimo tale.
Mogoče je zaslon na dotik. –Ni. Piše, da ga moraš obrniti.
Tole? –Gospod.
Je težka odločitev?
Dober avto.
Ta je pravi. Pridi sem.
Sestanek ima.
Sedite in počakajte.
Dober dan. Me veseli.
Je združljiv s telefonom?
Ne, zmogljivejši procesor potrebujete.
Ne bodite živčni, ne preizkušam vas.
Od izmozganosti sem moral iz pisarne. –Razumem.
Nenehno kdo klepeta. V avtu je vsaj mir.
Hvala. Videti je, da cesto dobro poznate.
Južno od 38. vzporednika poznam vse.
Po 30 letih se avto skorajda vozi sam.
Spoštujem tiste, ki se držijo enega poklica.
Ta poklic je dokaj preprost.
Glava družine in vodja podjetja,
na drugi strani pa samoten človek, ki se vsak dan odpravi na cesto.
Zato sem imel svoje delo vedno za neke vrste družabništvo.
Leta so res hitro minila.
Ovinke odlično speljujete.
Videti je preprosto, ampak to je ena od osnov.
Podobna je ovci, ampak v resnici je lisica.
Včasih se vede, kot da je hiša njena. –Res je.
V hiši živi najdlje od vseh.
Gospodinjila je že pri arhitektu Namgoongu,
zdaj pa dela za to družino.
Ko se je arhitekt odselil, jo je predstavil Parkovim
in jim jo priporočil.
Preživela je zamenjavo lastnika.
Službi se ne bo zlahka odpovedala.
Dobro se moramo pripraviti.
Ja, načrt potrebujemo.
Breskve bi rada jedla. Najraje jih imam.
Pa prosi zanje. –Pri nas so prepovedane.
Da-hye pravi,
da je strašansko alergična na breskve.
Če se znajde v bližini tistih dlačic na koži breskve,
dobi izpuščaje, težko diha, popoln zlom doživi.
Ne, nikjer ni bilo breskev.
Saj pravim.
Kadar dobim takšne simptome, navadno tečem v sobo vzet zdravila.
To pa se je zgodilo tako iznenada, da sem pozabila, kje jih imam.
Gospa, ali je ta ženska za mano …
Naša gospodinja je. –Torej je res. Kako žalostno.
Nisem bil prepričan, ali je ona.
Samo parkrat sem jo videl v dnevni sobi.
Je slika iz bolnišnice?
Pred nekaj dnevi sem šel na letni pregled.
Naredil sem sebka za ženo in jo zagledal za sabo.
Govori po telefonu?
Nisem hotel prisluškovati, a sem jo dobro slišal.
Nisem si mogel kaj … –Nehaj.
Čustva imaš do sem. Znižaj jih do sem.
Dobro sem jo slišal.
Ostani pri stvari.
Reči hočem le,
da ima vaša gospodinja zelo močan glas, veste.
Razumem. Kar povejte.
V telefon je vpila, da ima aktivno tuberkulozo.
Komaj se je obvladovala.
Tuberkulozo? Dajte, no.
Res je. Nekomu je povedala, da ima aktivno tuberkulozo.
Jo ljudje sploh še dobivajo?
Očka.
Včasih so z božičnimi znamkami zbirali denar za boj proti jetiki.
Na spletu piše, da ima Koreja največ tuberkuloze od vseh članic OGSR.
Ona pa še kar dela, kot da ne bi bilo nič.
V hiši je pa otrok.
V hiši je Da-song, še otrok, jetičarka pa pomiva posodo,
kuha in pljuva levo in desno. –Nehajte, prosim!
Očka: Prideva čez tri minute.
Če boš utegnila, bo to pika na i.
Gospa, pridite v 1. nadstropje v savno.
Sedite. –Ja.
G. Kim, prosim, tega ne povejte mojemu možu.
Ne bom. –Če bo izvedel,
da sem v hišo pripeljala tuberkulozno žensko, me bo razčetveril.
Brez skrbi, gospa.
Nekaj bi rekel, če dovolite.
Proti tej ženski nimam nič.
Moral sem spregovoriti zaradi javnega zdravja in higiene,
ampak morda se zdi, da sem špeckahla.
Brez skrbi. Tuberkuloze ne bom omenila.
Izmislila si bom izgovor za odpoved. Preprosto in mirno.
Tako je preizkušeno najbolje.
No, prav.
Ste si umili roke?
G. Kim, veste, kje imajo dobra dušena rebrca?
Nekje blizu. –Seveda.
Boste zunaj jedli? –Ja.
Zakaj ste si zaželeli dušena rebrca?
Naša gospodinja je delala zelo dobro.
Tista, ki je prejšnji teden dala odpoved?
Žena mi sploh ni povedala, zakaj jo je dala.
Seveda se da zlahka dobiti novo.
Pa vseeno je škoda. Odlična gospodinja je bila.
A, tako. –V hiši je imela vedno red
nikoli ni šla čez mejo.
Ne prenesem ljudi, ki gredo čez mejo.
Samo eno slabost je imela. Preveč je jedla.
Vedno je pojedla dovolj za dva.
Ampak glede na to, koliko je delala …
Novo gospodinjo boste morali najti.
Že zdaj smo v težavah.
Hiša bo v enem tednu smetnjak.
Obleke mi bodo začele smrdeti.
Moja žena sploh ne zna gospodinjiti.
Pospravlja slabo, kuha pa grozno.
Pa jo vseeno ljubite, ne?
Seveda jo.
Reciva temu ljubezen.
Bi tole pomagalo?
"Skrb"? Kaj pa je to?
Pred kratkim sem izvedel zanje.
Kako naj rečem? V bistvu gre za članstvo.
Podjetje zagotavlja uglednim strankam izkušene ponudnike storitev.
Sobarice, negovalke in šoferje, kot sem jaz.
Že vizitka kaže, da so na nivoju.
Kul je oblikovana. Kako vi veste za to podjetje?
Poklicali so me, ker sem izkušen šofer.
V bistvu so lovci na talente.
Ampak takrat sem bil že zmenjen za razgovor z vami.
A, tako.
Njihovo ponudbo ste odklonili, da bi delali zame. Tega ne bom pozabil.
Prase svinjsko.
Ampak vizitko lahko vseeno dam ženi, ne?
Ja, zato sem vam jo dal. Mene ni treba omenjati.
Recite ji, da ste jih sami našli. –Bom.
Zaradi vas lahko igram dobrega moža.
Zadaj je številka za poizvedbe.
Lahko jih pokliče … –Glejte cesto.
Podjetje Skrb, višja svetovalka Yeo.
Sem dobila sedež podjetja Skrb?
Če bi hotela, bi bila super prevarantka.
Krasen ton ima. Po meni se je vrgla.
Menda gre za storitev s članstvom.
Torej trenutno niste članica?
Drži. Kaj moram storiti?
Poslati nam boste morali nekaj dokumentov.
Si boste zapisali?
Podatke o članih gospodinjstva, osebne dokumente,
dokazila o dohodkih,
izpis iz zemljiške knjige itd.
Izpis iz zemljiške knjige? –Ja.
Breskve! –Še vi vzemite, g. Kevin.
Hvala.
Drugič pustite pred vrati. In potrkajte.
Med urami ni vstopa. –Ja, gospodična.
Da-song! –Oči!
Kje si?
Oči! –Sine!
Vokitokiji!
–Imaš raje očija ali vokitoki?
Da-song, kako si mogel pobegniti od ure?
Kdaj si vse to kupil?
Saj ni nič takega.
Kaj pa je?
Kaj spet počne? –Da-song, ne delaj tega.
Enako dišita.
Kako to misliš? Pojdi gor k Jessici.
Tudi Jessica tako diši.
Se bo moral zdaj vsak umivati z drugačnim milom?
Tudi drugačne detergente in mehčalce potrebujemo.
Misliš, da bom vsakič prala štiri žehte?
Ni to.
Po polkleti smrdimo. Če hočemo drugačen vonj, se moramo preseliti.
Ni sreča že to, da imamo takšne skrbi?
Seveda. –V teh časih,
ko se na oglas za varnostnika prijavi 500 diplomirancev,
smo mi vsi dobili službe.
Tako je, oči. –Če seštejemo vse štiri plače,
vidimo, da se od njih k nam steka ogromno denarja.
Gospodu Parku se prav lepo zahvalimo.
In Minu. Ta je zrastel v tako fejst fanta,
da smo … Pizda, ne že spet!
Ubil ga bom, kretena. –Ki-woo je znorel.
Ne pretiravaj. Daj ga raje s tem.
Jebemti!
Skupaj se vzemi!
Poplava je!
Vreme je jasno, konec. Oblaki se premikajo, konec.
Ampak niso dežni, konec. –Slišim te, konec.
Tvoja sestra se tako šobi, da je podobna raci.
Grozne volje je, konec.
Raje bi ostala doma, se učila angleščino in poklicala Kevina.
Ne delaj scen tik pred odhodom.
Če že gremo, se vsaj zabavajmo. –To ne bo navadno taborjenje.
Bratovega rojstnega dne menda ne boš zamudila.
Še jaz grem, pa imam čez glavo dela. –Če ne boš šla, ti bo žal.
Še projektor. –Za kino na prostem?
Tako, projektor za na prostem.
In poiščite Da-songov dežni plač.
Dež ima tako rad.
Zdaj veste? Zoonie, Berry in Foofoo.
Zoonie in Berry jesta tole. –Natural balance original ultra.
Foofoo pa Kam-kamaboko. Japonske rakove palčke.
Zoonie mora biti na dolgi vrvici. Če ne more tekati, ni vesel.
V bistvu je pasji Da-song.
Sine.
Zakaj ležiš zunaj?
Mu ni zunaj nič vroče?
Od doma strmim v nebo.
Super je.
Mami boš malo vode? –Saj imajo gazirano, ne?
Ki–Jung, boš vodo?
Misli mi bereš. Hvala.
Koliko vrst alkohola.
Oči, še tega bom dodal.
Tole je pa res nobel.
Na vrt pada dež, mi pa srkamo svoj viski.
Ki-woo, kaj je v tem zvezku, ki ga prenašaš s sabo?
Da-hyejin dnevnik.
Dnevnik? Kakšna svinja si.
Kako moreš brati njen dnevnik?
Za to, da se bova lahko bolj poglobljeno razumela.
Pa kaj, a hodita?
Resno mislim. Tudi jaz sem njej zelo všeč.
Zadnjič … Nič.
Ko bo šla na faks, jo bom uradno povabil ven. Resno.
Sine!
Potem bo tole hiša tvojega tasta in tašče?
Ja. –A potem perem posodo svoji snahi?
Ja, pa nogavice tudi.
Všeč mi je. Pridna punca je.
Lepa je, ni pa podivjana.
No, če že sanjamo …
Če se bova z Da-hye poročila,
bosta lahko dva igralca igrala moje starše.
Ona je lani ogromno zaslužila z igranjem na porokah.
Še šopek sem ujela od prasice, ki je sploh ne poznam.
Če ujameš šopek, ti posebej plačajo.
Zato zdaj tako dobro igraš.
Igra je nekaj, ampak ta familija je tudi grozno lahkoverna.
Posebej gospa. –O, ja.
Tako naivna in prijazna je.
Bogata, ampak prijazna. –Nič "ampak".
Prijazna je prav zato, ker je bogata.
Mater, če bi imela jaz toliko denarja,
bi bila tudi prijazna. Še bolj od nje.
Vajina mama ima prav.
Bogati so naivni. Ne morijo jih zamere.
Nobenih gub nimajo. –Ker vse polikajo. Denar je likalnik.
Vse gube zgladi.
Ki-woo.
Ta šofer. Kako že? Yoon?
Prejšnji šofer. –Ja, Yoon.
Zdaj najbrž dela kje drugje, ne?
Ja, najbrž.
Mlad in postaven je.
Najbrž je našel še boljšo službo.
Pizda, no!
Kaj pa ji je?
Mi potrebujemo pomoč. Za nas naj te skrbi.
Daj, no, oči!
Na nas misli! Na nas!
Ne na šoferja Yoona. Name.
Ravno ob pravem času.
Ko ona spregovori, udari strela.
Daj, Jessica. Na zdravje.
Ko sem bil prej gor in si se ti kopala …
Kako naj rečem? Ti spadaš sem.
Ta bogata hiša ti paše. Nam ne.
Daj, spizdi, no. –Res. Oči, prejle …
Ležala je v kadi in gledala tv, kot da bi že leta živela tu.
Če smo že pri tem, če bi bila hiša naša,
če bi živeli tukaj, katero sobo bi hotela?
Katero sobo v tej Namgoongovi mojstrovini?
Pizda, kaj jaz vem. Zrihtaj hišo, bom potem premislila.
Saj zdaj živimo tu, ne?
Žingamo ga v dnevni sobi.
Ja, tu živimo. Zakaj pa ne?
Ta trenutek je to naš dom. Prav luštno je.
A tebi je luštno?
Recimo, da bi zdajle vstopil Park.
Vajin očka bi pobegnil in se skril kakor ščurek.
Vesta, kako se pri nas ščurki razbežijo,
ko prižgeš luč? Vesta, kaj mislim?
Tole mi gre počasi že na kurec.
Ščurek? –Ja.
Kaj pa je? –Kaj je narobe?
Oči, ne delaj tega. Samo enkrat se živi.
Pa kaj je zdaj to? –Sem vaju dobro, a?
Sem tebe tudi prinesel okoli, Ki-woo? Je bilo prepričljivo?
Če se ne bi zafrkaval, bi te ubila, pizda.
Pizda, a to je za pse?
Kdo zvoni ob tej uri?
Kaj pa je?
Kaj pa ona tukaj? –Prejšnja gospodinja?
Kaj pa hoče? –Ne neha zvoniti.
Kraval dela.
Kdo je? –Pozdravljeni. Jaz sem …
Gospe ni doma, kajne? –Kaj?
Tu sem zelo dolgo delala.
Nad monitorjem je fotografija treh psov, ne?
Zoonieja, Berryja in Foofooja. –Dobro, ampak zakaj ste tu?
Zdaj ste vi gospodinja, ne?
Kakorkoli že … Oprostite, da tako pozno zvonim,
vendar sem …
Nekaj sem pozabila v kleti pod kuhinjo.
Tako hitro so me pregnali iz hiše, da …
Me spustite noter?
Kaj pa zdaj?
Tega ni v načrtu.
Oprostite za nevšečnost. –Vstopite.
Hvala.
Plašč lahko daste … –Takoj bom.
Obilno so obedovali. To bo enega pospravljanja.
Kaj ste pozabili spodaj?
Greste z mano dol?
Vi kar pojdite.
Pomagajte mi poriniti!
Na drugem koncu potegnite.
Kaj? –Potegnite!
Močno!
Ste celi?
Sem vas prestrašila?
Hvala vam.
Ljubček! –Kaj je zdaj to?
Hej! –Ljubček!
Ljubček!
Čakajte! –Ljubček, tu sem!
Kaj sploh je vse to?
Ljubček! –Ljubica, nič mi ni.
Ja, pa ti je! –Res ni nič hudega.
Kako lahko to rečeš? –Samo lačen sem.
Tole posesaj. Koliko dni je minilo?
Tako lačen si moral biti. –Vse je v redu.
Prijazna ženska je, noter me je spustila.
Pod police se je zataknil žar za meso.
Zato torej nisem mogel odpreti od znotraj.
Kaj se dogaja? –Gotovo ste prestrašeni.
Tudi jaz bi bila.
Ampak kot dve delavki … Kajne, Chung-sook?
Kako veste, kako mi je ime?
Z Da-songom si še vedno piševa SMS-e.
Danes sem prišla, ker sem vedela, da taborijo.
Sama sem se hotela pogovoriti z vami.
Brez skrbi, Chung-sook.
Prerezala sem žico od kamere pri vratih.
Nihče ne ve, da sem tu. Ni to dobro, sestrica?
Ne kliči me tako. –Sestrica, jaz sem Moon-gwang.
To je moj možek Oh Geun-sae. Pozdravi, ljubček.
Tole je super. Zakaj imaš tak obraz?
Kasneje ti bom povedala.
Torej si vsak dan kradla hrano kuhinje in hranila moža.
Sploh ne. Hrano sem mu kupovala z lastno plačo.
Kakšna krivica.
Koliko časa je tvoj mož že tu?
Samo trenutek. Štiri leta?
4 leta, 3 mesece in 17 dni. Točno, saj je že junij.
Pred štirimi leti, ko se je g. Namgoong preselil v Pariz,
preden so se vselili Parkovi,
sem moža pripeljala sem.
Mnoge bogate hiše imajo bunkerje za zaščito
pred napadi Severne Koreje ali vlomi izterjevalcev.
G. Namgoong se je tega najbrž malo sramoval,
saj Parkovim bunkerja sploh ni omenil.
Samo jaz vem zanj. –In tako se je zgodilo.
Ampak zdaj, ko to vem, moram poklicati policijo.
Nikar, sestrica!
Nikar, saj smo vsi v stiski.
Jaz nisem. –Zato sva pa midva.
Ne hiše ne denarja nimava, samo dolgove.
Prosim te, sestrica.
Štiri leta so minila, pa ga izterjevalci
še vedno iščejo in grozijo, da ga bodo zaštihali.
Od oderuhov sta si sposodila denar? –Jaz sem kriv.
Moja pekarna tajvanskih tort je bankrotirala.
Ogromne dolgove sem imel. –Prosim, vzemi tole.
Kaj pa je to? –Ni veliko. Samo skromen znesek.
Vsak mesec ti ga bova poslala,
ti pa mu v zameno na vsaka dva dni nesi hrano.
Ali pa samo enkrat na teden.
Enkrat na teden. Saj ima hladilnik.
Si pa upaš. Policijo bom poklicala.
Kdo pa je to?
Čakaj. Jessica?
Kim? Kaj je to za en hudič?
Oči, moj gleženj! –Joj, oprosti.
Oči, moja noga. –Ne kliči me oči.
Saj se mi je zdelo čudno, da so odpustili šoferja.
Pogovorimo se. –Kaj je zdaj to?
Ste družina prevarantov? –Sestrica …
Ne kliči me sestrica, prasica umazana.
Posnetek bom poslala gospe.
Oči, moja noga. –V kleti ni signala, ne?
Moj telefon dela. –Pizda.
Odkrito povedano, naše službe …
Tiho bodi, prepozno je.
Kar vsi pojdimo v zapor, pa bo!
Pa a si ti čisto ubrisana?
Ta posnetek bo gospoda in gospo Park strahotno pretresel!
Nič nista zakrivila. Zakaj bi jima to naredila?
Stoj, sicer bom pritisnila "pošlji".
Pojdi za mano.
Mirno, gospa.
Ne pritisni.
Greva gor, ljubček, da se nadihaš svežega zraka.
Gumb "pošlji" je kakor raketomet.
Kako to misliš?
Če jim zagroziva z njim, si nič ne upajo.
Kot da bi bil sprožilec za severnokorejske rakete.
Ko je naš Veliki vodja Kim Jong-un
pogledal posnetek prevarantske družine,
ga je njena hudobna, zavržna provokacija
nepopisno pretresla in razbesnila.
Pogrešal sem tvoje štose, ljubica.
Zato je Veliki vodja v duhu denuklearizacije ukazal,
da se zadnja jedrska konica naše dežele
tem zlobnežem zarije v goltance.
Nihče ne zna tako oponašati severnokorejskih napovedovalk.
Njihova smrdljiva čreva bodo zadnji jedrski odpad
in tako bo Veliki vodja prinesel mir …
Roke k višku, pizde. Više.
No, familija gnojev.
Mož. –Mož.
Žena. –Ja.
Sin. –Ja.
Hči. –Hči.
Joj, primitivci. Se znate res samo nažirati?
In to v hiši, prežeti z ustvarjalnostjo g. Namgoonga.
Kreteni. Kaj vi veste o umetnosti?
Kaj pa naj vedo?
Kadar je sijalo sonce, sva se kopala v njegovih žarkih.
V teh trenutkih sva čutila njegov umetniški dotik.
Daj sem!
Bravo. Zbriši ga.
Glej, da ga po nesreči ne pošlješ.
Halo?
Znate narediti ram–Don?
Ram–Don? –Da-song ga ima najraje na svetu.
Če daste zdajle vret vodo, bo ravno prav.
Dajte vanj ledveno pečenko, v hladilniku je.
Pa taborjenje? –Kakšna katastrofa.
Reka je poplavila. Vsi so pospravljali šotore,
Da-song pa je jokal in ni hotel domov.
Kakor koli že, ram–Don takoj, ko pridemo.
Torej boste kmalu tu? –GPS pravi, da čez 8 minut.
Čez 8 minut pridete. –Takoj dajte vret vodo.
Kaj je sploh ram–Don?
Zmigaj se! Hitro!
Hitro!
Mešanica za rezance
Oči, ne morem je več vleči!
Kaj počneš?
Pojdi hitro gor pomagat.
Tole vzemi!
Dobrodošli doma. –Glej, Da-song. Greva jest ram–Don.
Da-song!
Gospa!
Še vi pojejte malo ram–Dona. –Naj ga res?
Ne, čakajte, možu ga lahko dam.
Ledvena pečenka je notri.
Je prepečena? –Srednje.
Službe je konec, spet ste doma. G. Park, Geun-sae vas rad ima!
Park je prišel iz službe domov. Zdaj sem spet kot nov.
Težko delo je za vami, g. Park. Vi ste za mene sončni žar'k.
Kaj počneš? –Tišina!
Boš ram–Don, ljubček?
Ga Da-song noče? –Ne.
Ne, utrujen sem. Spat grem.
Zakaj buljiš?
G. Park, vi me hranite
in mi dajete stanovanje. Spoštovanje!
To počneš vsak dan?
Ja. Zahvaljujem se mu tudi v celih stavkih.
Toliko si star, da bi jo lahko znal.
Kaj pa? –Morsejevo abecedo.
Senzor je znorel.
Da-song jo gotovo razume, skavt je.
Bedasto, ne? Da mulcu na ljubo noro tekaš naokrog.
Saj ni princ.
To ni nič čudnega, najmlajši je.
Prosim, razumite, da Da-song ni čisto zdrav.
Travmatsko umetnostno terapijo prejema.
Nekaj se je zgodilo. –Kaj pa?
Sestrica, tudi vi verjamete v duhove?
Ko je bil Da-song v 1. razredu, je v hiši videl duha.
Doma je imel proslavo rojstnega dne.
Ponoči, ko smo že vsi spali,
se je splazil v kuhinjo in vzel torto iz hladilnika.
Na torti je bila osupljiva stepena smetana.
Še v postelji je mislil nanjo.
Sedel je in jedel torto.
Zakričal je, jaz sem pritekla dol
in bil je ves …
Z očmi je zavijal, imel je krče in se penil.
Ste že videli otroka z napadom? –Ne.
V 15 minutah jih je treba oskrbeti, sicer je po njih.
V 15 minutah moraš biti na urgenci.
Kako lahko živiš v takem?
Marsikdo živi pod zemljo. Zlasti če štejemo še polkleti.
In kaj boš? Nimaš nobenega načrta?
Tu se dobro počutim.
Tako je, kot da bi se tu rodil.
Mogoče sem se še poročil tukaj.
Za pokojnino pa ne bom prišel v poštev.
Na stara leta bom živel od ljubezni.
Prosim, dovolite mi živeti tukaj.
Kakor koli že,
mož je bil službeno odsoten, zato je vse padlo name.
Odtlej hodimo za njegov rojstni dan ven.
Lani k moji mami, letos taborit.
Da-songov oče pravi, da to spada k odraščanju.
In pravijo, da duh prinaša hiši bogastvo.
Pravzaprav smo zadnje čase dejansko kar pri denarju.
Hvala bogu.
Zaenkrat ostani kar tukaj.
Zoonie, kaj je narobe?
Je kaj spodaj?
Kaj je?
Prekleto.
Mami, kako si mogla? –Kaj?
Tudi jaz imama rada ram–Don. Niti vprašala me nisi, če bi ga.
Samo očka si vprašala, potem si pa sama vse pojedla.
Hočeš, da ti ga naredi? –Ne gre za to.
Ne prepirajta se o rezancih. –Zakaj me nisi vprašala?
Pojdi že spat, preobleci se!
Sem.
Tja spodaj, hitro.
Ena, dva, tri! Ena, dva, tri!
Da-song? –Da-song, nehaj!
Znorel je, prinesite dežnik.
Da-song Park!
Kakšna beštija. Le kaj počne?
Da-song, v posteljo bo treba. Veš, kako pozno je?
Izvolite. –Ljubica, pridi.
Po kom imaš to trmo? Glej, kako dežuje.
OMG Kevin. Da-song tabori na dvorišču.
Za vsak primer imej odprt kanal 3.
Dajte. Ne morem verjeti.
Pusti ga. Če se bo naveličal, bo prišel noter.
Pridi sem, ljubček. –Saj sem tam.
Da-hye, pusti telefon pri miru in pojdi spat.
Pojdite spat, bova midva uredila.
Tukaj dnevna soba. Slišiš?
Slišim, konec.
Oči za vsak primer dežura, konec.
Razumem, konec.
Je šotor vodotesen?
Najbrž, iz ZDA smo ga naročili.
Bi raje spala tukaj? –Kaj?
Dobro vidiva šotor.
Pametno. Bolj mirna bom. –Ja.
Med spanjem bova pazila nanj.
Kakšen mulec.
Čakaj malo.
Od kod pa zdaj ta vonj?
Kakšen? –Vonj g. Kima.
G. Kima? –Ja.
Ne vem, o čem govoriš. –Res ne? Gotovo si ga zavohala.
Ves avto ima ta vonj. Kako naj ga opišem?
Po starem moškem. –Ne.
Po čem, v bistvu? Po starih redkvicah?
Ne. Veš, kako smrdi, ko daš cunjo v krop?
Tako.
Pri njem se ti vedno zdi, da bo zdaj zdaj prestopil mejo,
potem pa je ne. In to je dobro.
Vsaka čast. –Ja.
Zato pa mejo prestopa ta vonj.
Na zadnjem sedežu se ga vonja. –Je res tako močan?
Ne vem, kako bi ga opisal.
Ampak včasih ga zavohaš na podzemni.
Na podzemni nisem bila že celo večnost.
Tak vonj imajo ljudje, ki se vozijo s podzemno.
Ni tule kakor na zadnjem sedežu?
Kaj, če pride Da-song nazaj noter?
Bom pač umaknil roko, ne skrbi.
Ne bi smela …
Daj v smeri urnega kazalca. –Točno.
Ti že veš, kje.
Imaš še vedno tiste cenene hlačke?
Tiste od Yoonove punce.
Če si jih boš dala gor, mi bo kurec ful stopil.
Res? Potem mi pa kupi mamila.
Kupi mi mamila.
Raje pogoltni tole.
Ti je všeč?
Dol sta padla. Splazite se ven.
Pozor! Pozor, konec.
Pozor! –Kaj?
Kaj je, konec? –Da-song, kaj je narobe?
Ne morem spati, konec.
Potem pa nehaj in pridi nazaj noter.
Spi v svoji mehki postelji, konec. –Točno tako.
Nočem, konec.
Glej …
Kar zaspiva.
Kaj je bilo pa spodaj?
Kaj? –Kaj je z onima dvema v kleti?
Zvezal sem ju.
Kaj bomo pa zdaj?
A?
Kaj bomo zdaj? Kakšen je načrt?
Spraševal sem se,
kaj bi v takšnem položaju naredil Min.
Min se ne bi znašel v njem!
Glejta, celi smo prišli ven.
In razen nas nihče ne ve, kaj se je zgodilo.
Torej se ni nič zgodilo, razumeta?
Zdaj imam jaz načrt.
Vidva na vse skupaj pozabita.
Gremo se domov skopat.
Kaj počneš? Pohiti!
Kaj se dogaja?
Tu ostani, ta voda je iz kanalizacije.
Smo pustili odprto okno?
Pomagaj mi, Ki-taek!
Ki-woo!
Ki-woo, zapri okno!
Te je streslo?
Vrti se mi.
Čakaj malo. Čakaj.
Jebemti, kako se mi vrti.
Ki–Jung, pazi.
Ničesar se ne dotikaj.
Ljubček, pretres možganov imam.
Ne vidim te.
Ljubček, tista Chung-sook …
Mater.
Kakšna prijazna ženska.
Po stopnicah me je brcnila.
Ponavljaj za mano.
Chung-sook.
Ki-woo!
Kaj počneš tam?
N–A–P–O–M …
Kakšen načrt imaš?
Kako?
Prej si rekel, da imaš načrt.
Kaj boš ukrenil glede kleti?
Ki-woo, veš, kdaj načrt zagotovo ne spodleti?
Če ga nimaš.
Če nimaš načrta.
Pa veš, zakaj?
Če narediš načrt, se življenje vedno drugače obrne.
Ozri se naokrog.
So ti ljudje rekli "Nocoj prespimo v telovadnici"?
Ampak vseeno.
Vsi spijo na tleh, tudi mi.
Zato ne bi smel nihče ničesar načrtovati.
Če nimaš načrta, se ti nič ne ponesreči.
In če se kaj čisto izjalovi, je popolnoma vseeno.
Tudi če koga ubiješ ali izdaš domovino,
je čisto vse en kurec. Razumeš?
Oči.
Žal mi je.
Za kaj pa? –Za vse.
Za čisto vse.
Vse bom uredil.
Kako to misliš?
Zakaj objemaš ta kamen?
Tega?
Kar drži se me.
Po mojem se moraš naspati.
Resno mislim.
Zasleduje me.
Jessica, oprosti, da motim v nedeljo zjutraj.
Imaš čas za kosilo? Da-songu bomo priredili impromptu zabavo.
Za rojstni dan? –Če prideš, bo tako vesel.
Gore gratiniranih testenin in lososa bomo imeli.
Pridi ob enih, pa bomo to šteli kot terapijo.
Veš, kaj mislim? Se vidiva.
Mami, ali naj na impromptu povabimo tudi Kevina?
Zakaj pa ne. Ga boš ti poklicala?
Naspi se, ljubček. Gotovo si utrujen.
Ne boš morala po opravkih, če bomo imeli zabavo?
Ja, v vinoteko, špecerijo, pekarno in k cvetličarju.
Ampak sem že poklicala g. Kima. Nadure mu bom plačala.
Perfektno.
Sedite, vse bom razložil!
Da-hye: Žur bomo imeli. Mama je rekla, naj te povabim.
Sestrica, v kleti imamo deset zložljivih miz.
Znosite jih ven in jih razpostavite …
Pridite k oknu, da vam pokažem.
Da-songov šotor naj bo v sredini,
mize pa naj v dveh krivuljah štrlijo ven.
V formaciji žerjavovih kril,
kakršno je admiral Yi uporabil v bitki za otok Hansan.
Šotor je v bistvu japonska bojna ladja,
mize pa bodo polkrožna formacija žerjavovih kril.
Poleg šotora pa postavite še žar, skladovnico drv in podobno.
Jasno, še moža pripelji.
In brez daril, vidva samo pridita.
Nehaj, ni, impromptu zabava bo. Zaradi mene pridi v trenirki.
Nobenih daril. Ti samo pridi in jej prigrizke.
Saj veš, kako krasna kuharica sem.
Tako je, kar podnevi se ga bomo nalokali.
Krasno bo, če boš res pela. Saj veš tisto …
Tiše. Spi.
Nebo je čisto modro, onesnaženja pa sploh ni,
ker je včeraj tako deževalo.
Ja. Namesto taborjenja bomo imeli vrtno zabavo.
Iz limon smo naredili limonado.
Ja, dež je bil pravi blagoslov.
Pa nobenih daril. Resno mislim.
Ja, svojega mini cooperčka boš stisnil v garažo.
Kar pojdi gor. Nazaj, samo mercedesa ne zaparkiraj.
Tu sta. Toliko časa se nismo videli!
Pa sem rekla, da brez daril.
O nečem drugem si razmišljal. –Kaj?
Ko si me poljubljal, si razmišljal o nečem drugem.
Nehaj, no. Tudi zdaj razmišljaš nekaj drugega.
Mater.
Vsi tako dobro izgledajo.
Tik pred zdajci so izvedeli,
pa so vseeno videti tako kul in naravni.
Da-hye.
Ali sploh spadam zraven?
Ali sploh spadam v to okolje?
Kam pa greš?
Dol moram. –Ostani pri meni.
Tja dol moram.
K tem dolgočasnim ljudem? Zakaj ne bi ostal tu?
Ne k ljudem. Niže.
Kaj pa je to?
Ne morem verjeti, da pri svojih letih počnem tole.
Tako me je sram.
Res mi je žal, g. Kim.
Da-songova mama je vztrajala. Drugače ne gre.
Zamisel je preprosta.
Povorka bo. Jessica bo nosila torto.
Midva bova skočila iz grmovja in jo napadla.
S tomahavki bova mahala. –Ja.
Potem bo skočil ven dobri Indijanec Da-song in se bomo spopadli.
Na koncu bo rešil princeso Jessico in bodo vsi ploskali.
Nekaj takega. Bedasto, ne?
Vaši ženi so očitno všeč dogodki in presenečenja.
Ja, ampak ta zabava ji še posebej veliko pomeni.
Tudi vi se zelo trudite.
Navsezadnje jo ljubite.
Kim, nadure vam plačujeva.
Predstavljajte si, da to pač spada k delu.
Si šla dol? –Ne še.
Govoriti moramo z njima, sporazumeti se moramo.
Itak. Sinoči smo vsi preveč popizdili.
Oči je govoril o nekakšnem načrtu.
Jaz grem dol. –Čakaj.
Tole jima nesi.
Gotovo sta lačna. Naj najprej jesta.
Naslednjič pa gotovo kava!
Tu si, Jessica. –Neverjetna zabava. –Kajne?
Prosila bi te za posebno uslugo. –Kakšno?
To je, reciva, Da-songova torta za okrevanje od travme.
Ti mu jo moraš dati. To bo vrhunec današnjega dne.
Ste v redu?
Ste …
Čakajte, gospod!
Kevin. Kevin.
Da-song, vse najboljše! Čestitam!
Sranje.
Stoj!
Chung-sook!
Ki–Jung! –Pridi sem, Chung-sook!
Ustavi krvavitev, pritisni na rano!
Da-song!
Ljubica!
Ne spusti ga!
Boli.
Na urgenco! –Pojdite po avto!
G. Kim, kaj delate? –Ne moremo čakati rešilca!
Nehaj pritiskati, oči.
Potem me še bolj boli.
Ključ od avtomobila! Vrzite mi ključ!
Si v redu? –Ne dotikaj se rane!
Dober dan, g. Park. –Me poznate?
Spoštovanje!
Ko sem po mesecu dni prvič odprl oči,
sem zagledal detektiva.
Imate pravico do odvetnika.
Ki sploh ni bil podoben detektivu.
Se smeji? –Trenutek.
Nato je spregovoril zdravnik, ki ni bil podoben zdravniku.
To se včasih zgodi po operaciji možganov.
Bolnik se brez razloga smeje.
Me slišiš? Me slišiš?
Moram ponoviti? –Kaj pa?
Pravice ob aretaciji.
Imate pravico do molka.
Vse izrečeno se lahko uporabi … Še kar smeje se, no.
Tudi, ko sem slišal, kako je Ki–Jung krvavela …
Tudi, ko sem poslušal besede "ponaredek",
"motenje posesti", "umor" in "samoobramba"
in ko sva na srečo dobila samo pogojno kazen …
Celo ko sem naposled videl Ki-jungin obraz …
Počivaj v miru, Ki–Jung Kim.
… sem se še kar smejal.
Toda ko sem poslušal poročila o tem dogodku,
se nisem smejal.
Izbruh na vrtu premožne hiše je bil nadvse nenavaden.
Ker je brezdomni prvi storilec umrl na kraju zločina,
policija ne more docela razvozlati motivov.
Šofer Kim in umorjeni g. Park naj bi se dobro razumela.
Za zdaj se policija osredotoča zlasti na iskanje g. Kima.
Ko je ta izstopil in se spustil po stopnicah,
je izginil v sosednje uličice.
Policija je zaman pregledala varnostne posnetke iz okoliških hiš.
Prič za zdaj ni.
Glede na vse,
ne pretiravamo, če rečemo, da se je Kim udrl v zemljo.
Z mamo nisva imela pojma, kje je oči.
Toda detektivi so naju res neumorno zasledovali.
Naposled so nehali poročati. In ko se je nehalo tudi zasledovanje,
sem začel hoditi na tisti hrib.
Z njega je krasen razgled na hišo.
Tisti dan sem kljub mrazu sklenil ostati dlje.
Črtica, črtica, pika, pika.
Sine.
Morda boš to pismo lahko prebral vsaj ti.
Skavt si bil, zato ti za vsak primer pišem.
So se ti rane zacelile?
Tvoja mama je gotovo zdrava kot dren.
Meni je tu čisto dobro.
Čeprav zajokam, kadar se spomnim Ki–Jung.
Tisti dogodki se mi še danes ne zdijo resnični.
Po svoje se mi zdijo podobni sanjam, po svoje pa ne.
Ko sem izstopil, sem se nenadoma zavedel,
kam moram iti.
Da hiše, v kateri se je zgodil tak krvav zločin,
gotovo ne bo lahko prodati.
Oprostite, g. Park.
In tako sem stežka shajal v prazni hiši.
Toda ker je bila prazna,
sem se od, kako ji je že bilo ime, Moon-gwang
lahko spodobno poslovil.
Zdaj se je menda moderno pokopavati ob drevesih. Potrudil sem se.
Toda nepremičninarji so zviti.
Okrog so prinesli neke tujce
in so hišo prodali.
Starši delajo, otroci pa hodijo v šolo,
zato družine navadno ni.
Prekleta gospodinja pa je doma 24 ur na dan.
Vsakič, ko grem gor, tvegam življenje.
Izkazalo se je, da Nemci ne uživajo samo klobas in piva.
Kakšno olajšanje.
Tu spodaj po določenem času vse ovije megla.
Danes sem ti vsaj zmogel napisati pismo.
Če ga bom vsak večer pošiljal,
ga boš morda nekoč videl.
Do takrat pa na svidenje.
Si doma, Ki-woo? –Ja.
Oči, danes sem naredil načrt.
Temeljni načrt.
Zaslužil bom denar. Veliko denarja.
Univerza, kariera, zakon, vse to je v redu,
ampak najprej bom zaslužil denar.
Boste videli, zelo prostorno je.
Te hiše ne pokažemo vsakomur.
Ko bom imel denar, bom kupil to hišo.
Ko se bova z mamo vselila, bova na vrtu.
Ker tam tako lepo sije sonce.
Ti se boš moral samo povzpeti po stopnicah.
Do takrat pa pazi nase.
Na svidenje.
HC SubRip: ugorazd (DrSi)
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija