Prevod: Admir Destani (Dartanjan)
Centar za hitne slučajeve.
Pomozite mi...
Koja je vaša adresa?
Pomozite mi. - Potrebna mi je vaša adresa.
Da li razgovaram sa Nikolajom Jensenom?
Nikolaj? - Da, da.
Da li ste na kućnoj adresi, Magevej 26?
Nikolaje, da li ste na Magavej 26? - Ne, ne.
Gde se onda nalazite?
Mračno je. Ne mogu da dišem.
Samo mi recite gde ste.
Mapa pokazuje da ste u Nastvedu. - Jebote!
Ne, ne, ne. - Šta ste uzeli?
Šta ste uzeli? - Molim?
Jeste li uzimali neke droge? - Da, da.
Niste trebali. Šta ste uzeli?
Spid. - Da li ste ga ušmrkali ili ubrizgali?
Duboko udahnite i... - Ne mogu da dišem, bre!
Prestravljen sam. - Vašom krivicom, zar ne?
Nikolaj. - Samo pošaljite kola hitne pomoći!
Ako mi date adresu, poslaću kola Hitne pomoći i policiju.
U pičku materinu.
Nikolaje?
Asger ovde. - Asger Holm?
Da.
Imaš li vremena da odgovoriš na nekoliko pitanja u vezi sutra?
Ko je to? - Tanja Briks. Imam nekoliko pitanja.
Pitao sam ko zove. - Tanja Briks, rekoh već. Je l' nezgodan momenat?
Novinarka? - Da, iz "Berlingska".
Zar ne bi trebalo da se prvo propisno predstavite?
U pravu ste. Žao mi je. - Odakle vam ovaj broj?
Radim na članku o slučaju i želela sam da vam pružim šansu...
Nemam komentara. - Može sastanak sutra?
Mogu li vas nazvati sutra? - Nemam komentara. Doviđenja.
Bez telefonskih razgovora. Rekla sam ti već.
Znam. Mislio sam da je u vezi posla.
Centar za hitne slučajeve. - Zovem se Soren Amstrup-Ris.
Upravo su me opljačkali.
Da li ste na kućnoj adresi? - Mojoj kućnoj adresi?
Ne, u kolima sam. Dođite brzo.
U Vesterbru ste? - Da.
Gde? - Zar se to ne vidi u kompjuteru?
Vidim samo najbliži odašiljač. - Potrebna mi je policija!
A meni vaša adresa. Izađite iz kola i pročitajte ulični znak.
Upravo su me opljačkali. Ne izlazim iz kola.
Šta se dogodilo?
Neka žena je potegla nož i uzela mi novčanik i kompjuter sa bitnim podacima.
Samo što se dogodilo? - Da.
Na ulici? - U kolima, kao što sam naveo.
Kako je ušla u kola? - Pa...
Samo je uskočila. - Uskočila?
Blizu ste mesne industrije? - Zašto?
Možete li da vidite "Heker" kafe? - Da.
Sarene, vi ste u kvartu Crvenih fenjera. - Jesam.
Recite mi vaš broj tablica. - AN 62 206. Plavi BMW.
Kako je izgledala?
Mlada. Tamna kosa. - Dankinja?
Ne, više...
Kao da je iz Istočne-evrope? - Tako je.
Sjajno. Ostanite na vezi.
Kopenhagen centrala.
Ovde Asger, iz Hitnih. Imam napad na...
Zezaš me? Ovde Bo.
Šefe? Otkud ti u centrali? - Jebeš me ako znam!
Došlo je do rotacija u rukovodstvu ove nedelje.
Maler. - I to kakav.
Posao za telefonom je sranje. - Nije valjda.
Ja mislim da je fantastičan. Neki ga rade dobrovoljno.
Još sutra, pa se vraćaš na teren. - Jedva čekam.
Bolje da pređemo na stvar. Šta imaš za mene?
Serena Amstrup-Risa je opljačkala kurva u kvartu Crvenih fenjera.
Broj tablica Alfa Novembar, 62 206. AN 62 206.
Primljeno. Poslaću patrolu što je pre moguće.
Pusti ga, nek se znoji malo. - Dogovoreno.
Čuo sam da si prošle nedelje zaplenio 90 kila.
Da, prava ludnica. - Je l' to bilo AK-ovo skladište?
Da, pohapsili smo ih. Bilo je neverovatno. - Tako sam i mislio.
Jeste li poveo specijalce? - Nego šta. Zgromili smo ih.
Bilo je ludo, znači. Je li sve u redu sa Rašidom?
Da. Zašto ne bi bilo?
Onako pitam.
Važi. Čujemo se kasnije. - Pozdrav.
Evo me natrag. - Konačno!
Patrola stiže.
Trgni se! Zvoni.
Centar za hitne slučajeve.
Halo?
Da li razgovaram sa Iben?
Zdravo, mila.
Izvinite. Pozvali ste Hitne slučajeve.
Jesam. - Potrebna vam je pomoć.
Da. Ne boj se.
Jeste li pili, Iben? - Nisam.
Zašto ste zvali Hitnu službu? - Moram da ti kažem?
Da. - Ništa onda.
U redu. Prekidam vezu. Zdravo.
Evo, vozimo se. Dobro si, mila?
Ko je sa vama?
Da, razumem.
Da li osoba sa vama zna da ste nas pozvali?
Ne.
Šta ona misli koga ste zvali?
Da, mila.
Vaše dete? - Da.
Nastavite. Na sledeća pitanja mi odgovorite sa da ili ne. - Da, hvala.
Znate osobu sa vama?
Aha. - Da li je naoružana?
Iben, da li je ta osoba naoružana? - Ne znam.
Zvuči kao da ste u kolima? - Da.
Jeste li oteti? - Da.
U redu. Sada moramo da dokučimo gde ste.
Vidim da ste na severu Kopenhagena.
Pokušaj da budeš smirena.
Pretvarajte se kad da pričate sa detetom.
Mamica će uskoro doći kući. - Dobro.
Idete autoputem? - Da.
Južno prema Kopenhagenu? - Ne. - Severno? - Da.
Spusti. - Ostanite na vezi. Recite da vam je dete uznemireno.
Uznemirena je. - Moraću da vas stavim na čekanje.
Moram da prekinem. - Ostanite na vezi. Pretvarajte se da tešite dete.
Hajde.
Nemoj biti tužna. Uskoro ću doći kući.
Bili ste dobri. Eto me odmah.
Javi se. - Nordzeland centrala.
Asger, iz Hitnih. Imam kidnapovanu ženu.
Imeđu izlaza 6 i 9 na Hilered autoputu. Imate li kola u blizini?
Proveriću.
Jesi li našla neka?
Da, imamo jedna kola. - Uputi ih ka severu.
Imaš li broj tablica? - Ne, ali žena će mi dati signal.
Primljeno.
Iben, vratio sam se. Patrola stiže.
Kada vas zaobiđu, reci mi, i zaustaviće vas, u redu?
Sačekajmo. Uskoro će stići.
Pretvarajte se kao da se obraćate detetu.
Reci joj da je vreme da ide u krevet.
Hajde, Iben. - Vreme je za krevet, dušo.
Dobro je. Nastavi tako. Stižemo. - Ostavi upaljeno svetlo.
Daj mi da je čujem. - Ne.
Daj mi slušalicu. - Želi samo s tobom da priča, Iben.
Reci mu to. - Želi samo sa mnom da priča.
Žao mi je. Žao mi je draga, moram da spustim.
Potrebna mi je boja kola.
Kad potrefim pravu, ti reci "u redu je", važi?
Crvena. Plava. Crna.
Bela. - U redu je.
Dobro,bela. Karavan? - Kombi. Lepo spavaj dušo.
Šta si rekla? - Odgovaraj samo sa da ili ne.
Iben?
Ako moraš da spustiš, pozovi me opet. Uvek sam dostupan. Ja sam Asger.
Iben?
Nordziland centrala. - Asger ovde. Je l' patrola na putu?
Da, čekamo na vaš signal. - Veza se prekinula.
Poveži me sa patrolom. - Zašto?
Samo uradi to, molim te.
Halo? - Spajam vas.
Dva-devet-nula-sedam. Izvolite? - Ovde Asger iz Hitne Službe.
Zdravo. Čekamo na vaš signal. - Na kom ste izlazu?
Sledeći je osmi. - Osmi? Mora da ste blizu.
Kojom brzinom idete? - 140.
To je beli kombi. - U redu. Tražimo beli kombi.
Da niste pretekli neki?
Eno ga jedan kombi ispred. - Koje boje?
Ne vidi se najjasnije. Lije kao iz kabla. - Provezi se kraj njega.
Sranje! Isključuje se sa autoputa. Mora da nas je uočio.
Sigurno je on, zar ne?
Približite mu se. - Ne možemo. Isključio se.
Šta da radimo? - Pratite ga.
Zaustavlja se.
Je l' beo? - Jeste.
Da li je naoružan? - Ne znam. Moguće.
Primljeno. - Budite na vezi.
Policija! Ruke na videlo.
Ruke na volan.
Šta se dešava? - Pogrešan kombi. Nema žene.
Sigurni ste? - Da.
Bele je boje? - Bele ili sive. Mračno je.
Nordzeland centrala. - Opet ja. Kola su vam sišla sa autoputa.
Zašto? - Zaustavili su pogrešno vozilo.
Obavestiću sve patrole. Za čim tragamo?
Beli kombi. - To nije dovoljno.
Imam šest patrolnih kola ovde... - Treba vam broj tablica. Znam.
Nema kola. Imam samo broj fiksnog i njenu kućnu adresu.
Pozovite je na fiksni. Obavestiću pozornike. - Dobro.
Javiću vam se.
Mama?
Ne, nije mama. Ovde Asger Holm, iz policije.
Ima li nekog od odraslih kod kuće? - Ne.
Dobro. Kako se zoveš? - Matilda.
Ćao, Matilda. Koliko imaš godina? - Šest i devet meseci.
Šest godina i devet meseci. - I brat mi je kući.
Super. Mogu da pričam sa njim? - Ne možeš. On je beba.
Dobro. Kako ti se zove mama? Iben?
Otišli su. - Ko to?
Mama i tata.
Jesu li rekli kuda idu?
Ne. - Nisu rekli kuda idu?
Samo su otišli. - Dobro.
Da li ti tata vozi beli kombi? - Ne živi više ovde.
Ali da li vozi velika bela kola?
Dobro. Kako ti se tata zove?
Matilda, kako ti se tata zove? - Mikel.
Kako još? Kako mu je prezime?
Je li Estergard, kao i mamino?
Ne znam.
Je li oženjen tvojom majkom? - Više ne.
Sećaš li se imena ulice u kojoj živi? - Zabranjeno mi je da ga posećujem.
Dobro. Imaš li broj telefona? - 50850204.
Možeš li da ponoviš?
50850204.
Lepo si ga zapamtila.
Tata mi je pomogao da ga zapamtim. Nije mi dao da ga zapišem.
Dobro.
Evo nas. Mikel Berg.
I broj tablica. Odlično. Znaš šta, Matilde? Jako si pametna devojčica.
Je l' tako?
Nemoj da plačeš.
Ne plači, Matilda. Sve će biti u redu.
Tata je došao i vrištao na mamu.
Bila je neraspoložena.
Zatim je otišao u Oliverovu sobu i drao se.
Mislim da se drao na Olivera.
Zatim je povukao mamu za kosu. - Oliver je tvoj mlađi brat?
Da, onda se mama drala.
Onda je uzeo nož i otišli su.
Ne daj da se nešto desi mami.
Slušaj... - Ne želim da ubij mamu!
Niko ti neće ubiti mamu. Važi?
Obećavaš? - Da, obećavam.
Matilda, ja sam iz policije. Znaš šta je policija?
Da, mislim. - Mi smo čuvari.
Čuvari? - Tako je.
Čuvamo one kojima je potrebna naša pomoć.
Naći ću tvoju mamu i dovešću je kući tebi i tvom bratu, u redu?
U redu.
Poslaću policajce da paze na tebe i Olivera.
Hoćeš da to uradim? - Da.
Uradiću. - Ne daj da se nešto desi mami.
Ništa se neće desiti mami. Uskoro će neko doći.
Ako ti zatreba pomoć okreni 1-1-2, važi?
1-1-2. - Da, 1-1-2.
Jesi li zapamtila? - 1-1-2.
Dobro.
Bravo. Moram da idem. - Ne želim biti sama.
Kada sam ja sam, uključim TV.
Tada se osećam kao da imam društvo.
Zašto ti to ne uradiš? - Pokvaren je.
Zašto ne budeš malo sa bratom?
Tata mi je to zabranio. - Zaboravi šta ti je tata rekao.
Budi sa njim. - Šta ako ga probudim?
Bićeš jako tiha.
Uđi tiho i budi s njim dok ne dođe policija.
Možeš li to?
Jesi li siguran? - Siguran sam.
Budi sa bratom. - Dobro. Sad idem tamo.
Doviđenja. - Ćao.
Šta se događa? - Ništa.
Da li je neko primio poziv od Iben Estregard?
Ni ti nisi?
Nordzeland centrala. - Asger na vezi.
Broj tablica je Zulu Tango 55803.
ZT 55803.
ZT 55803. Proslediću dalje.
Oteo je bivši, Mikel Berg. - Primljeno.
Ima nož. - Preneću dalje. - Osuđivan je za napad.
Poslaću broj tablica. - Ne idu u njegov stan u...
Moram smesta da ih pošaljem. - Da, ali kakav vam je plan?
Čekaćemo dok ne pronađu kombi.
Što pre dobiju broj, brže će ga naći.
Hvala ti na broju. - Slušaj. Mislio sam da...
Ne, ti slušaj. Čekaj je da ponovo pozove.
Ti radi svoj posao, a ja ću svoj, u redu?
Dobro. - U redu. Doviđenja.
Uzgred...
Nordzeland centrala. - Asger. Pošaljite patrolu kod njene dece.
Toftegardsvej 13 u Farumu.
Zapamtila si? - Toftegardsvej 13 u Farumu.
Torbene?
Torbene? - Molim?
Želim da se izvinim zbog mog ponašanja.
Ne samo danas, već sveukupno.
Znam da sam bio...
Prihvataš moje izvinjenje?
Nego šta. - Hvala.
Mogu li da ti postavim jedno tehničko pitanje? - Naravno.
Ako se izlogujem, i promenim kompjuter, hoću li i dalje primati pozive od prethodnih pozivaoca?
Da, oni prate tvoje logovanje, a ne kompjuter, tako da...
Gde ideš? - U drugu sobu.
Zašto? Završavamo za 15 minuta. - Znam.
Kopenhagen centrala. - Zdravo, Bo. Asger je.
Ponovo? Pobogu! Zar nisi završio? - Prekidam nešto? Je li sve u redu?
Dosadnije je od kenjanja.
Meni pričaš. Vreme sporo prolazi. - Živa istina.
Znači, nemaš posla? - Ne. Smirilo se.
Kako kod tebe? - Isto.
Možeš da mi učiniš uslugu? - Naravno.
Pošalji kola na Strandlodsvej 12 na Amageru. Hitno je.
Zašto? - Tamo živi Mikel Berg.
Osuđivani prestupnik koji je oteo bivšu ženu. - Tamo su?
Ne, na Nordzelandu su.
Onda se obrati Nordzelandu. - Već jesam.
Ne razumem. - Ovi iz Nordzelanda traže kola.
Ali on živi u tvojoj oblasti. Možda nešto ukaže gde se uputio.
Ima li nekog na toj adresi? - Ne znam.
Živi sam. Ne bi trebalo. Provalićemo. - Šta reče?
Provalićemo. - Ništa te ne čujem.
Obećao sam šestogodišnjoj devojčici da će joj se majka vratiti kući.
Dosta!
To nije tvoj posao.
Znam. - Vidim.
Ima li ovo ikakve veze sa sutra?
Dobro sam. Samo se trudim da radim svoj posao. Trudim se da...
Želiš da razgovaraš sa novim psihologom?
Znam da prethodnog nisi gotivio... - Ne, dobro sam.
Dobro.
Kada završavaš? - Za deset minuta.
Sutra idi u sud.
Nakon toga se vraćaš na teren i daleko od telefona.
To je ono što želiš, zar ne?
Zar ne, Asgere?
Da. - Kako?
Da. - Pozdravi puno Patrisiju.
Nije tu. - Kada dođeš kući.
Čujemo se kasnije. - Ali...
Odselila se.
Ovde Iben Estergard. Ne mogu da se javim na telefon,
zato... prestanite! Zvaću vas kasnije ili poslati poruku. Zdravo.
Nordzeland centrala. - Asger ovde. Našli ste kombi?
Nismo još.
Ima li novosti? Zašto zovete?
Ne. Zovem vas kasnije.
Da? - Barakuda odmah!
Vratar nas je napao. Smesta pozovite policiju.
Gde ste? - U jebenoj Barakudi, rekoh već!
Znate li adresu? - Šta? Jesi ti debil neki?
Ne, ali treba mi adresa. - Hej, dalje ruke od njega!
U Odensu ste? - Zajebi ovo. Sami ćemo se snaći.
Morate pustiti da policija... - Jebi se! - Kako molim?
Je li to Mikel?
Mikel?
Ko je? - Asger Holm. Policija Kopenhagena.
Žao mi je što vas zovem ovako kasno, ali deca su vam sama kod kuće.
Znate li gde je Iben? - Ne.
U redu. Da li bi mogli da odete i proverite Matildu i Olivera?
Ne mogu to ovog trenutka. - Zauzeti ste?
Da.
Znam da je Iben sa vama. Gde idete?
Ne mešajte se. - U šta da se ne mešam?
Jeste li odležali u Vestreu? - Šta?
Znam da ste robijali. Hoćete li još?
U kurac!
Ovde Mikel. Ostavite poruku.
Da? - Rašide?
Kako je, druže? - Je li sve kako treba?
Da. Nešto nije redu? - Ne. Učini mi uslugu.
Naravno. Šta treba? - Gde se nalaziš?
Na stanici. Samo što sam završio. - Jesi sa kolima?
Rašide? - Jesam.
Trebaš da odeš do Amagera. Objasniću ti kad stigneš tamo.
Čuješ? - Da.
Nisi na stanici? - Jesam.
Ne zvuči tako. Zvučiš nekako čudno.
Nisam čudan.
Jesi li pio?
Reci mi da nisi pio.
Asger.
Ti ne piješ. - Ne.
Ne smeš da piješ. - Znam.
Svedok si mi sutra. - Znam.
Ne smeš se pojaviti mamuran na sudu. - Nemaš brige.
Samo... - Šta "samo"?
Šta je sad?
Plašim se da nam neće uspeti. Kontaš?
Šta ako kažem nešto što se ne podudara sa našim izjavama?
Još sutra i sve će biti gotovo.
Posle opet po starom, samo nas dvojica, je l' tako?
Je l' tako? - Da.
Umoran sam od svega ovoga. Jedva čekam da patroliramo zajedno.
I ja isto, druže. I hoćemo.
Držaćemo se plana? - Naravno.
Naravno, Asgere. Izvini. - U redu.
Koliko si popio? - Koju čašicu...
U stanji si da voziš. Idi. Bitno je.
Možda četiri ili pet... - Onda pažljivo vozi.
Šta treba da radim? - Reći ću ti kad stigneš.
Potrebni smo nekome. - Kome?
Reći ću ti kasnije.
Dobro, daj mi adresu.
Strandlodsvej 12 na Amageru. Tamo živi Mikel Berg.
Strandlodsvej 12. Jesi li zapamtio? - Jesam.
Pozovi me kad stigneš. - Razumeo.
Oprezno vozi i požuri. - Požuriću.
Zar i ovde ne mogu da telefoniram? - Imaš poziv. Mala devojčica.
Matilda? - Nije želela da mi kaže ime.
Da prosledimo poziv? - Očigledno! Zatvori vrata.
Izvini. Hvala.
Matilda?
Ćao. - Ćao.
Neko je ispred.
To je policija. Otvori im vrata.
Jesi li dobro? - Da.
Hoće li mama ikad doći kući? - Hoće.
Pusti čika policajce da uđu, i daj slušalicu jednom od njih.
Da. - Dobro.
Ćao. Ja sam Tim, ovo je Jane. Mi smo policajci.
Je li to za mene? Halo? Pozornik Tim Anderson na vezi.
Asger Holm, iz Hitne službe. - Proveravamo dvoje dece?
Da. Matildu i njenog brata. Moram osloboditi liniju.
Možda njena majka pozove. - Šta je to, Matilda?
Jesi li se povredila? - Nije moja.
Šta se dešava? - Budi tu sa Jane.
Halo? - Šta se desilo Matildi?
Ne znam, ali joj je krv po rukama i bluzi.
Proverite Olivera. - Koga?
Njenog mlađeg brata. Obiđite ga. - Odmah.
Jeste li ga našli? - Ovde je pravi rusvaj.
Nađite Olivera! - Gde je?
Kakvo pitanje. Pogledaj okolo!
Evo je kuhinja.
Sada sam u spavaćoj sobi.
Mora da je ovde.
Je li tu?
Time, čuješ li me?
Beba je mrtva.
Odlazim iz sobe. - Otkud znaš da je mrtav?
Vidi se.
Vrati se. Proveri da li diše.
Jesi li proverio? Jesi li proverio?
Proveri da li diše. - Kažem ti da je mrtav!
Isekao ga je.
Sav je rasporen.
Moraću... Ne, ne puštaj je unutra!
Olivere!
Asgere. Završili smo.
Noćna smena je došla. Slobodni smo.
Zadržaću se još malo. - Je li sve u redu?
Jeste.
Pa, srećno sutra.
Ne zovi me. - Znam šta si uradio Oliveru.
Kakav ti je plan?
Da ubiješ i Iben? Je l' to?
Ne zovi me više. - Matilda je videla...
Videla je šta si uradio Oliveru.
Rekao sam joj da ne ulazi unutra.
Šta si očekivao? Ostavio si je samu. Da će sedeti i gledati u plafon?
Nije trebala da ulazi unutra. - Prekrivena je Oliverovom krvlju.
Mikele, ovo prestaje ovde. Ovog trenutka.
Zaustavi kola i reci mi gde si. Poslaću patrolu.
Ne mogu. - Moraš.
Ako uradim to...
...šta će se desiti? - Tebi?
Otići ćeš u zatvor.
To ne sme da se dogodi. - Ne sme?
Šta bi ti? Da kažem kako te sažaljevam?
Da si žrtva? Nisi žrtva.
Oliver je žrtva.
Matilda je žrtva. Iben je žrtva.
Ti nisi. Trebalo bi da te pogube!
Ovde Mikel. Ostavite poruku.
Rašide? - Stig'o sam.
Braon kuća. Izgleda da nema nikog.
Svetla su pogašena. Kola nisu tu.
Moraš da provališ. - Šta? - Uradi kako ti kažem.
Barem mi reci mi šta radim ovde. - Reći ću ti kad izađeš iz kola.
Slušaš? - Da.
Čovek koji živi tamo je ubio sina.
Kidnapovao je bivšu ženu. Idu ka severu.
Treba da otkrijemo destinaciju.
Hitna služba ti je dodelila ovaj slučaj?
Ne, sam sebi sam ga dodelio. - Pa da.
Ovde policija.
Policija.
Šta se događa? Šta se događa, Rašide?
Vrata su otvorena. Mora da je bio u velikoj žurbi.
Šta vidiš?
Ne mnogo. Kuća je skoro prazna.
Dušek.
Neke igračke. Neotvorene.
Evo nečeg. Gomila pisama na podu.
Bilo šta u vezi Nordzelanda. Imenik. Računi za letnjikovac.
Ne mogu! Mnogo ih ima.
Poslušaj me. - Trajaće satima!
Znaš li koliko pisama i papira ovde ima?
Ubiće je dok ja sve pročitam.
Šta predlažeš? - Ama baš ništa.
Samo kažem da vreme nije na našoj strani. - Zato prioni na posao.
Jesi li razumeo? - Da, jesam...
Iben?
Slušaj pažljivo, Iben. - Ti si, Matilda?
Jesi li tu? - Ćao, draga.
Jesi li vezala pojas? - Ne.
A Mikel? - Ne.
Veži svoj.
Jesi li ga vezala? - Da.
Povuci ručnu iz sve snage.
Šta to radiš, jebote?
Ovde Iben Estergard. Ne mogu...
Da? - Zakucala sam se motorom
i povredila koleno... - Nemam sad vremena.
Da? - Zakucala sam se biciklom i povredila...
Pozovite kasnije, molim vas. - Opet ti?
Kad nas pozovete dobijete istog dispečera. Ne mogu sad da pričam.
Koji ti je kurac? Pošalji Hitnu. - Zbog vašeg kolena? - Da.
Uhvatite taksi. I ne vozite biciklu pijani.
Da?
Iben?
Uradio sam šta si mi rekao.
Nije upalilo. Ne mogu da izađem.
Gde si? - Ništa ne vidim.
U kombiju si? - Da.
Vidim da idete prema Elsinoru. Znaš li gde?
Ne želim da budem zaključana. - Ne, ali gde idete?
Izvući ćemo te iz kombija. - Ne želim da budem zaključana.
Umreću. - Niko neće umreti.
Pomozi mi. Hoću da odem kući deci.
Radim na tome. Staviću te na čekanje. - Ne opet!
Moram, ako želim da ti pomognem. Ne prekidaj.
Kopenhagen Centrala. - Asger, iz Hitne službe.
Asger? Još uvek si na poslu? - Bo? Hteo sam da pozovem Nordzeland.
Nisam li ti rekao da ideš kući? - Jesi.
Ne mogu. - Šta to...
Nordzeland Centrala. - Asger, iz Hitne službe.
Zdravo. Ima li šta novo? - Imam Iben na vezi. U kombiju je.
Znaš li lokaciju?
Odašiljač je blizu Elsinora. - Razumem.
Poslaću kola, ali mi treba tačna lokacija.
Nabaviću je. Ti samo pošalji kola.
Kako ćeš je nabaviti? - Izvući ću je iz kombija.
Iben, jesi li tu?
Vratio sam se. - Nemoj ponovo da spustiš.
Neću. - Želim da odem kući, svojoj deci.
Ne smeju biti sama. - Slušaj. - Ne znam zašto ovo radi.
Iben? Iben! Slušaj me dobro.
Nađi nešto što ćeš iskoristiti kao oružje.
Pomoć stiže, ali nam treba rezervni plan.
Umreću. - Nećeš. Slušaj me.
Pomoć stiže, ali ako stane, moraćeš da se odbraniš.
Razumeš?
Zašto Mikel ima kombi? - On je zidar.
Onda sigurno ima neki alat. - Ne znam.
Pogledaj. - Ništa ne vidim.
Opipaj.
Jesi li našla nešto? - Kartonsku kutiju. Tešku.
Dobro. Čega ima unutra?
Kamenje, rekla bih.
Cigle. To je dobro. Možeš li da uzmeš jednu?
Uzmi jednu.
Uzela sam. - Dobro. Pažljivo me slušaj.
Ako stane,
i otvori vrata, udari ga svom snagom.
Ne mogu! - Da, možeš.
Čim ga udariš, oduzmi mu nož.
Zatim mi reci gde si, i poslaću kola.
Ne mogu! - Možeš, itekako.
Diši. Udahni duboko.
Ovako.
Iben? - Ne znam zašto ovo radi.
Umreću. - Nećeš.
Diši sa mnom.
Udahni doboko.
Koja ti je omiljena hrana?
- Svinjska kobasica.
Svinjska kobasica. Sviđa ti se? - Da. Tebi?
Ne jedem svinjetinu. Šta još?
Jesi li musliman? - Nisam.
Kako voliš da provodiš slobodno vreme?
Da budem sa Tildom i Oliverom. Ali Mikel...
Šta voliš da radiš sa klincima?
Volimo da idemo u "Plavu Planetu".
To je beše akvarijum u Amageru?
Jesi li bio? - Nisam, nažalost. Pričaj mi o njemu.
Je li lepo?
Tilda voli kornjače.
Čak ni ne gleda ajkule.
Šta ti najviše voliš? Ajkule?
Volim ih sve.
Obično idem iza Matilde, sa Oliverom u kolicima.
Zatim samo gledam i upijam. - Šta upijaš?
Izgleda tako spokojno. - Šta to?
Pod vodom.
Nekako... tiho.
Bez ometanja.
Okružen samo vodom koja lagano teče oko tebe.
Samo velika plava tišina.
Da.
Ne znam ti ime. - Asger.
Sviđaš mi se, Asgere.
I ti meni, Iben.
Da li bi došao?
Gde? - U "Plavu Planetu".
Voleo bih.
Zaustavlja se. - Imaš li ciglu?
Da. - Samo smireno.
Uz tebe sam. U redu?
Ostavi telefon. Kad otvori vrata, udari ga najjače što možeš.
Zaslužio je. - Tako je. Stavi telefon u džep...
On me ne razume. - Znam. Spusti telefon.
Kad otvori vrata... - Oliver je dobro. Više ne plače.
Kako to misliš?
Zmije. - Zmije? Kakve zmije?
Imao je strašne bolove.
U stomaku.
Uporno je plakao zbog zmija u stomaku.
Izvadila sam ih. - To si ti uradila?
Sada mu je puno bolje. Više ne plače.
Dobro je, zar ne? Asgere?
Reci mi da je dobro. Molim te.
U redu, Iben. Samo polako. - Odlazi! Odlazi!
Halo?
Jesi li tu, Asgere?
Nešto me zeza telefon. Sačekaj.
Čuješ? - Da.
Pazi ovo.
Borili su se za starateljstvo. Mikel ima gomilu pisama od advokata iz Kopenhagena.
Izgubio je prava na posete. Spominje se njegov krivični dosije,
i presuda za napad. Nije ni čudo.
Asgere? - Da! Da.
Izvini. Preći ću na stvar.
Jedina stvar vezana za Nordzeland je psihijatrijska ustanova.
Bila je hospitalizovana u Elsinoru. - Elsinoru?
Tačno. Psihijatrijska ustanova u Nordzelandu.
Da li ti je to od neke koristi? - Zaključana.
Šta reče? - Ne želi biti zaključana.
Ne pratim te.
Asgere? Halo?
Mikel? Mikel?
Halo? - Gde si?
Mikel? Jesi li u psihijatrijskoj ustanovi u Nordzelandu?
Ko je to? - Asger iz policije.
Jesi li u psihijatrijskoj ustanovi u Elsinoru? - Da.
Gde je Iben? - Ne znam.
Mislim da me je udarila.
Poslaću policiju. Treba li ti Hitna pomoć? - Bez policije.
Moram. - Nisam ništa uradio, jebote!
Znam. Znam.
Zašto mi nisi rekao?
Trebao si da pozoveš policiju, i prepustiš Iben nama.
Da bi joj pomogli? - Da, to je naš posao.
Nema njoj pomoći. Pokušao sam.
Doktori, advokati, opština. Niko od njih nije pomogao.
Pokušavam da pomognem. Gde...
Jebite se! Jebite se svi! Sin mi je mrtav!
Kad... kad sam video Olivera...
Znao sam da moram to sam da rešim.
Hteo sam da to rešim jednom za svagda.
Samo sam hteo da joj pomognem, ali...
Šta to radiš?
Idem kod Matilde. Nisam trebao da odem.
Policija je sa njom.
Rekao sam joj da ne ulazi.
Idem sad. - Šta je sa Iben?
Ne znam gde je. - Misliš li da može nauditi sebi?
Slušaj me.
Ona nije svesna šta je uradila.
Misli... Misli da je pomogla Oliveru.
Nisam imao hrabrosti da joj kažem.
Ne.
Ne. Ali...
Ovde Iben Estergard. Trenutno ne mogu da se javim,
zato... prekini! Ostavite poruku, javiću vam se kasnije. Zdravo.
Halo? - Zdravo, Rašide.
Našao si ih? - Jesam.
Kod kuće si? - Ne. U kolima sam.
Mislio sam da ću ti možda ponovo trebati. - Idi kući.
Šta je on radio s njom... - Idi kući.
U redu.
Hvala ti na pomoći, druže. - U svako doba.
Onda se vidimo sutra.
Nemoj da lažeš ako ne želiš.
Molim? - Sutra na sudu.
Nemoj da lažeš zbog mene. - Držaćemo se priče.
Takav je dogovor.
Meni sude.
Ja sam opalio. Ti si samo svedok. - Lagao sam! Zbog tebe!
Ne mogu tek tako da promenim izjavu! Zar ne?
Idem kući. I ti bi trebao.
Idi kući Patrisiji i naspavaj se. Važi?
Vidimo se sutra.
Asgere? Asgere? - Molim?
Imamo pozivaoca koji želi da razgovara s tobom.
Kaže da ste već razgovarali. Zove se Iben.
Da. - Šta se ovde desilo?
Tamo ću se javiti.
Samo momenat.
Ti si, Asgere? - Da.
Tu sam.
Ubila sam Olivera, zar ne?
Gde si, Iben? - Nemoj me lagati.
Samo mi reci gde si. - Nemoj lagati.
Ubila sam ga, zar ne?
Iben...
Nisi imala nameru.
Reci mi gde si, poslaću nekog da ti pomogne.
Oliver... - Gde se nalaziš, Iben?
Imam krv na rukama.
Nisam znala. Tek sam sada videla krv na rukama.
Šta još vidiš?
Čujem kola u blizini. Jesam li pogodio?
Ima li kola u blizini?
Ispod su.
Kola?
Jesi li na mostu?
Iben, jesi li na mostu?
Sada ću skočiti. - Ne! Nemoj.
Samo se smiri.
Smesta pozovi centralu Nordzelanda.
Slušaj...
Reci im da nisam imala nameru. - Znam to.
Reci to Mikelu i Tildi.
Iben je na mostu kod autoputa, izlaz 19. Sprema se da skoči.
Iben? - Hoćeš li im reći?
Šta to? - Da nije bilo namerno. - Znaju to.
Mikel isto zna. Želeo je da ti pomogne.
Pokušavao je da ti pomogne.
Svi želimo da ti pomognemo.
Da, ali rekao si... - Pogrešio sam. Pogrešio sam.
U redu? Sve je moja krivica. Moja je krivica što si na mostu.
Nemoj da učiniš neku glupost. Čuješ li?
Iben, komuniciraj sa mnom.
Iben?
Ubio sam čoveka. Čuješ li?
Ubio sam čoveka.
Zvao se Jozef.
Mladić. Faktički dečak. Devetnaest godina.
Zašto?
Jer... jer sam mogao.
Uradio je nešto veoma loše, ali...
Nisam smeo to da uradim. Rekao sam da je bilo u samoodbrani, ali nije.
Dakle, lagao sam i ubio.
Uradio sam to jer...
Jer mi je prekipelo i želeo sam nešto da odstranim.
Ne znam.
Nešto loše.
Nešto...
Zmije?
Da.
Zmije.
Ali, ja sam tačno znao šta radim.
Ti nisi, je l' tako? - Nisam.
Nisi. To je bila nesreća.
Jeste.
Iben...
Imaš ćerku koja te voli, i kojoj nedostaje majka.
Tilda. - Tako je.
Obećao sam joj da će te ponovo videti, i da ćeš se vratiti.
Voli te. Kao i Mikel.
Još uvek imaš ljude u životu kojma je stalo do tebe.
Asgere? - Da.
Stigli su. - Idi kod pozornika.
Ti si dobar čovek.
Iben!
Ovde Iben...
Ovde Iben Estergard. Trenutno sam zauzeta...
Nordzeland centrala. - Asger je.
Pričao sam sa Iben... i prekinula je.
Na sigurnom je. Sišla je.
Imate je? - Da, imamo je.
Dobar posao, Asgere.
K R I V I C A