VIDĚLI JSTE
Tohle je tento týden už třetí sabotáž ze strany Relonianů.
Zvažte to, prosím.
Opravdu?
Zrádce uprchl.
Ale bude nalezen a za svoji zradu zaplatí.
Od atentátu na císaře Argalla
nepoznali jiného vůdce kromě Thragga.
Věděli, že jsme tady.
Tohle je náš domov.
Ne, tohle místo je kobka.
Viltrumané! Vzdejte se.
Volím smrt!
Už tak je nás příliš málo.
Jsi naživu.
Oliver…
Bude v pořádku.
Víceméně mám vyřešit jeden drobný zádrhel.
Zbývající Viltrumany.
Odletěli na Zemi.
Marku.
Co?
Musíš se přestat strachovat a vyspat se.
Nepotřebuju…
Nic nezmůžeme, dokud nedorazíme domů.
A to bude ještě pár dní trvat.
Ani nevíme, jestli tam Thragg je.
Kde jinde by byl?
Já nevím.
Přesně tak.
Mám otázečku.
Co přesně uděláme, když najdeme Viltrumany na Zemi?
Rozumím.
Super.
Vypadám jak pitomec.
To jsi vypadal předtím.
Teď vypadáš jako šlechtic.
A trochu jako pitomec.
Hele, tohle je vážný.
Mám co dohánět.
Přestože by mi Thaedus v těch svých papučkách
asi sotva utekl.
Budeš v pohodě.
Jenom dohlédneš na obranu pár set planetek,
nespočtu civilizací a miliard životů.
A vydáš rozhodnutí, co ovlivní celou galaxii a všechny v ní.
A co kdyby náhodou,
čistě hypoteticky, taková zodpovědnost
nebyla někomu příjemná a byla svěřena někomu,
kdo na to vůbec nemá?
Thaedus by si tě nevybral,
kdyby v tebe nevěřil.
A já bych ti nedovolila tu pozici přijmout.
Díky.
Pojďme, inaugurace nepočká.
Naučil ses ten proslov, viď?
Proslov?
Pomohla jsi zachránit galaxii před jistým zánikem.
Zde máš snídani z prášku.
Něco mě napadlo.
Jestli budeme muset bojovat s Viltrumany,
až dorazíme domů,
mohli bychom si udělat základnu na mojí vesmírné stanici.
Nebude to snadné a nejspíš umřeme,
ale mohli bychom je najít z orbitu
a pak po jednom zlikvidovat.
Asi jsem jenom chtěla říct,
že kdyby na to došlo, jsem připravená na cokoli.
Nebo jinak,
když tady nadhazujeme nápady.
Mohli bychom jim Zemi nechat.
Komu se na ní vlastně líbilo?
Je to vcelku díra, no ne?
Vy dva jste nejlepší.
Pozor, pasažéři.
Blížíme se ke sluneční soustavě Země.
Konečně.
Takže jste poslouchali!
-Co? -Co?
Zpomalujeme a připravujeme se obletět…
Jak dlouho?
Na Zemi?
Zhruba deset minut.
Fajn, plán je následovný.
Loď zakotví za Měsícem
a my se velmi potichu dopravíme na Zem.
Pokud tam najdeme Thragga a ostatní,
pošleme loď zpátky na Telescrii,
zorganizujeme odboj a počkáme na…
To nebylo zrovna dvakrát potichoučku.
Nejsou tady.
Dobře.
To je dobře.
Zatím tady nejsou.
Panebože.
Myslela jsem, že…
Myslela jsem…
Jsem v pořádku.
Je to v pořádku.
Kde je Oliver?
Odletěli jsme, než se probudil.
Jak to myslíš, než se probudil?
Je zraněný, ale v dobré péči.
Postarají se o něj.
Kdo se o něj postará?
Bude v pořádku.
Ale báli jsme se, aby…
Tohle je to nejmenší, jak ti vrátit, co jsi nám udělal.
Marku!
Měli jsme…
Báli jsme se, jestli Viltrumané neletěli sem, takže…
jsme na něj nemohli čekat.
Co se tam stalo?
Mami, všechno ti povím, slibuju.
Ale…
Musím nejdřív za Eve.
Táta je venku.
Zítra se vrací na Telescrii za Oliverem, takže…
Jestli mu chceš něco říct…
Co sis to myslel?
Oliver se zranil?
A ty jsi ho nechal samotného na jakési planetě?
Není tam sám.
Máme tam přátele.
Jinde se o něj lépe nepostarají.
Neříkala jsem ti, ať se sem už nikdy nevracíš?
Já…
Dělám, co můžu, Debbie.
Jo, to děláš.
Tak moc, až to kurva není možný.
Oliver byl moc statečný.
A Mark…
Byla bys na něj pyšná.
Oba ze sebe vydali vše,
aby zachránili životy úplně cizích lidí.
Až uvedeme do provozu výstražný systém,
co bude hlídat Zemi,
vrátím se za Oliverem, abych byl s ním, než se uzdraví.
Debbie, zlomilo mi to srdce, vidět ho tak.
To bys nějaké srdce musel mít.
Přestaň.
Přestaň dělat, jako že mě neznáš.
Prosím.
Uhni mi z cesty.
Musíš mi dát šanci zase všechno napravit.
Nemusím pro tebe dělat nic.
Já vím.
Ale stejně to uděláš.
Jak se opovažuješ…
Věříš na nápravu.
Na druhou šanci.
Dřív jsem tomu nerozuměl,
ale líbilo se mi, jak moc sis za tím stála.
Myslela sis, že mě znáš,
a opravdu jsi mě znala, i když jsem kousek sebe skrýval.
Ale teď je všechno jinak.
Dovol mi, abych ti ukázal, kdo jsem teď.
Nevím, kde chceš spát…
ale tady to nebude.
Zoe.
Ahoj, tati.
Panebože.
Tolik jsi mi chyběla.
Podívej se na sebe. Jsi tak…
naživu.
Taky jsi mi chyběl.
A ty jsi tak…
tohle.
Rozbila se nám sprcha? Nebo co se stalo?
Jo, to přesně se stalo.
Ty geldariánské věci nic nevydrží.
Není na ně spoleh.
Pračka nám taky klekla.
Počkej, je po válce? Vyhráli jsme? Co se stalo?
Kéž to bych věděla.
Eve?
Jsi doma?
Eve?
-Marku! -Eve.
Myslela jsem…
Byl jsi pryč tak dlouho.
-Bála jsem se… -No tak.
Nevíš, že jsem…
NEPORAZITELNÝ
A pak se mi schopnosti vrátily.
Jenom tak?
Ano.
Jsem z nich pořád nervózní,
tak jsem se soustředila na školu a nabrala si nějaké další předměty.
Pak si táta v práci hnul se zády,
tak jsem zůstala tady, abych jim mohla doma pomáhat.
Neporazitelný, s. r. o. jsem pověsila na hřebík.
A možná sis všiml, že…
Jak nepoužívám své schopnosti a jsem tady u rodičů,
neměla jsem…
Moc jsem se o sebe nestarala, takže…
Všiml jsem si, jak moc jsi mi chyběla.
Taky jsi mi chyběl.
Eve.
Ano?
Já…
Nejsem úplně v pořádku.
Jak to myslíš?
Viltrumané…
někde tam venku jsou.
Zničili jsme jim domov.
Nenechají to jenom tak být.
Ale zas tak moc jich nezůstalo, ne?
Když vezmeš Strážce, Cecila a všechny ostatní, máme…
Kdyby dorazili sem…
nebude to hrát roli.
Oproti nim vůbec nic nezmůžeme.
Přívod je stabilní.
Oscilátory zkalibrované.
Kvantové komponenty jsou v superpozici.
Jsme připraveni.
Ochranné brýle, prosím.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Cecile.
Funguje to!
Panebože.
Ne!
To ne!
-Pomoc! -Sinclaire!
Donalde! Zavři to!
Donalde!
Ne!
Pomoc!
Říkal jsem to.
Transdimenzionální fyzika není můj obor.
Nepovídej.
To je tento měsíc už druhej průser.
Děláme, co můžeme.
Odvolávám pátrání. Je to moc nebezpečné.
Robot a Monstrholka se musejí zvládnout vrátit sami.
Ukliďte to tady.
Pane.
Někde být musí.
-Souhlasím. -Tohle je směšné.
-Není to těžké. -Musíme to dokončit!
Proč nemáme žádné zprávy?
Plánují pomstu a my nic neděláme!
Viltruman zahnaný do kouta je o to nebezpečnější.
-Ukaž jim, kdo tady velí. -Tohle nestrpím!
-Lidi? Ticho, prosím. -Máme převahu, musíme jí využít!
-Jednejte, nebo jednáme my! -Ticho!
Jak mohli jenom tak zmizet?
A jak po nich pátráte?
Máme v terénu několik týmů,
které prohledávají vytipované sektory…
Tak proč jste je ještě nenašli?
Díky za otázku.
To proto, že zbylo méně jak 40 Viltrumanů.
A vesmír je,
jak všichni asi víme, docela velký.
Taky mě to trápí, ale…
Prostě to chvilku potrvá, no.
-Udělejte něco. -To je směšné.
Nemáme radost z vaší lehkovážnosti.
A já nemám radost z vaší naštvanosti
a vaší já-za-to-můžu-sti.
Jakýkoli počet Viltrumanů je až moc.
Naše planety nebudou v bezpečí,
dokud nebude celá jejich rasa vyhlazena.
Navěky.
To zas počkat.
Thaedus byl Viltruman a desítky let tomu tady předsedal.
Thaedus byl Viltrumanem jen v teorii.
-Souhlas. -Musíme to skončit.
Ale co Nolan?
Bez něj bychom nevyhráli.
A Mark a Oliver.
Zachránili nám život.
Thaedus Nolanovi a jeho synům věřil.
Já také.
Opravdu jim Thaedus věřil?
Nebo je jen využil jako zbraň proti jejich vlastním lidem?
-Moment… -Proč mlžíte?
Já…
-Nemlžíš. -Nemlžím!
Teď víc než kdy jindy potřebujeme silné vedení.
Nebo jste zapomněl,
co Viltrumané udělali vašemu lidu?
Přestože bych s vámi rád dál debatoval o genocidě,
my Viltrumany najdeme, ať už se skrývají kdekoli.
A až se tak stane,
já rozhodnu, jak budeme postupovat dál.
Jednání je u konce.
Nebo odloženo. Co já vím.
Zničili jste jim celou planetu?
Není to trochu moc?
Neměli jsme na výběr.
Jasně.
Ale kam teď půjdou, když nemají žádný domov?
To je ten problém.
Nemáme…
Marku?
Marku.
Jsme tady. To nic.
Pojď, někam si na chvilku sedneme.
Jo.
Páni.
Pořád ještě zpracovává, co tam venku viděl.
Jak to víš?
Protože ten pohled dobře znám.
Odkud?
Ze zrcadla.
Oni tam Olivera prostě nechali. Samotného!
V nějakém mimozemském špitále
na planetě na světelné roky daleko.
Chápu, že se obávali o Zemi, ale stejně…
Určitě bude v pořádku.
Kdykoli se zranil Mark, byla jsem tu pro něj.
To je práce rodiče.
Tak proč nevyrazíš za Oliverem?
Zrovna jsem to říkala. Je kdesi na nějaké vzdálené planetě.
To tě ještě nikdy nezastavilo.
O čem to mluvíš?
Superhrdinové, záporáci, vesmírné lodě, cizí planety.
Víš,
všechno to patří do tvého světa,
i když si to nepřiznáváš.
Bude to jeden z důvodů,
proč to mezi námi nakonec nevyšlo.
Paule…
Ne, to nic.
Jsem rád, že můžeme být pořád přátelé.
Ale ty jsi jiná, Debbie.
Patříš do těchto mimozemských vesmírných válek
a superhrdinských bitev stejně tak, jako do nich patří Mark a Oliver.
Jenom si to neuvědomuješ.
Je ti líp?
Trošičku.
Cos tu nebyl, tak jsem vůbec tolik nelétala.
Chybělo mi to.
Jsem rád, že se ti schopnosti vrátily.
-Marku? -Co?
Vím, proč mi zmizely schopnosti.
Jak to myslíš?
Nefungovaly,
protože moje tělo procházelo změnami.
Jakými?
Něco ti musím říct.
Eve, mně můžeš říct cokoli.
Ty sis myslel,
že tvoji milovaní neponesou následky?
Marku?
To nic.
Určitě?
Co jsi mi…
Co jsi to chtěla říct?
Marku, já…
Do prdele! Nasrat.
Nasrat.
Byla jsem na potratu.
Cože?
Byla jsem těhotná, Marku.
Zjistila jsem to, než jsi odjel.
-Nemám… -Nech mě to prosím…
Musím to ze sebe nejdřív dostat, ano?
Neřekla…
Neřekla jsem ti to,
protože jsem chtěla, abys myslel na to, jak se vrátit domů živý.
A když jsi byl pryč,
připadala jsem si hrozně sama.
A představa, že si tím vším procházím sama, byla…
Rozhodla jsem se.
Ale neměla jsem…
Já nevím. Panebože.
Eve…
Hrozně mě mrzí, co jsem ti to udělal. Měl jsem tady být.
Miluju tě.
Proč jsi mě k tomu donutil?
Bojuješ za to, abys viděl všechny kolem sebe zemřít!
Všechno se v prach obrátí!
Mysli, Marku!
Přežiješ všechny slabé, bezpředmětné bytosti na této planetě.
Co budeš mít za 500 let?
Přijde ti to jako dobrý nápad, vracet se sem?
Na Zemi?
Nebo sem konkrétně?
Vyber si.
No tak, Nolane.
Víc se nepřibližuj.
Nemusíš se bát.
Nikdy se tě nepřestanu bát.
Jestli to něco znamená,
moc mě mrzí, jaké utrpení jsem tady způsobil.
Na Zemi?
Nebo tady konkrétně?
Jo, něco to znamená.
Nevím, jestli to stačí, ale něco to znamená.
Když jsi tady, tak jste válku vyhráli?
Nemusím se bát, že se sem kámoši Viltrumané
neohlášeně zastaví?
Válku jsme vyhráli,
ale skoro 40 se jich stále někde skrývá.
A tomu říkáš vítězství?
Víš, jak to zní mně?
Že někde je 40 extra nasraných vesmírných supernácků,
co teď prahnou po pomstě
a dobře vědí, že na Zemi máš ty a Mark svoje blízké.
Kristepane.
Fakt skvělá práce.
Naše loď instaluje výstražný systém,
co Koalici planet upozorní,
kdyby se zde objevil viltrumanský křižník.
A kdyby se objevil, za jak dlouho sem dorazí kavalerie?
Za dva týdny.
Samé dobré zprávy, že?
Mohl bych zůstat.
A pomoct kdyžtak bránit Zemi.
Odčinit svoje chyby.
Země není ordinace tvýho terapeuta, Nolane.
Ale když se ti zmrdi objeví,
koukej být s tou svou koaliční armádou
na značkách mnohem dřív než za dva týdny.
Rozumíme si?
Jo.
Dobře.
Do té doby
vysmahni z mojí planety.
Riskoval jsem svůj život,
ve snaze vyhrát tu válku.
Málem jsem zemřel.
Super začátek.
Ještě to udělej 2 341krát
a můžem dát řeč.
Hele…
jak jsi na tom?
To já bych se měl ptát tebe.
-Marku. -Ne.
Ne. Nesnaž…
Nesnaž se mě utěšit.
Otěhotněla jsi
se mnou a já tady pro tebe nebyl. A pak…
Musela jsi…
Překonala jsem to.
Nic se neděje.
To se kurva děje.
Nebyl jsem tady.
Akorát jsem…
byl pryč a celé to zhoršoval.
Neporazili jsme je, Eve.
Akorát teď nemají co ztratit.
Jsou jako časovaná bomba, co jednou vybouchne
a zabije hrozně moc lidí,
a já s tím nemůžu nic udělat, protože kvůli mně ta bomba vznikla.
To nemůžeme vědět.
A i kdyby sem nepřišli,
i kdyby Zemi nechali být,
tak jak je najdeme,
budu s nimi zase muset někde bojovat.
A nebudu tady!
Nebudu… tady.
Panebože.
Tohle ti nemůžu udělat.
Není to fér.
Marku?
Ne, Eve,
tohle nikam nezmizí.
Marku, zastav se.
Věděla jsem, co se mohlo stát tobě, mně, všem ostatním.
Taky jsem o někoho přišla.
O svoje milované.
Je to moje volba, Marku.
Vím, jaká jsou rizika,
a vím, že jednou
to bude bolet víc, než mě cokoli kdy bolelo.
Ale nebýt tady, nesnažit se,
neriskovat společně s tebou,
tak já žít nechci.
A ty se musíš rozhodnout stejně.
Pak to společně dokážeme,
i když nebudeme pořád spolu.
Víš ty co?
Třeba příště vyrazím na deset měsíců do vesmíru já.
Jo.
Dobře.
Marku?
Ahoj, Eve.
Pane Graysone.
Nolane, prosím.
Marku, ty výstražné senzory už máme téměř nainstalované.
Vyrazím zpátky na Telescrii
zkontrolovat Olivera a dál pátrat po…
Promiň, Debbie, jsem na odchodu.
Super.
Protože mě bereš s sebou.
Co bych to byla za rodiče, kdybych tam pro Olivera nebyla?
Ale co…
Paul?
Sice ti do toho nic není,
ale už celé měsíce spolu nejsme.
Je to dobrý muž a velmi mi na něm záleží.
Ale naše životy se rozcházejí.
Vidíš, Paul. Nabídl, že s čímkoli pomůže,
tak kdyby bylo doma něco potřeba, zavolej mu.
Nevím, jak dlouho budu pryč,
platby budou odcházet automaticky.
Oba vás mám moc ráda.
Dávejte na sebe pozor.
Jsi si… jistá?
Jako že bych byla jediná, kdo na cizí planetu nesmí?
Ne, já myslel…
Pro tebe bych to udělala taky.
Oliver není žádná výjimka.
Brzy se zase uvidíme.
Připravená.
Zavolej loď nebo jak to funguje.
Nemůže tady přistát.
Může vstoupit do atmosféry,
ale budu tě muset…
Fajn.
Pozdravuj Olivera.
Kdybyste nás potřebovali kontaktovat,
Cecil může skrz výstražný systém odeslat zprávu.
Kdyby ne,
ozvu se, jak najdeme Thragga.
Co se to zrovna stalo?
Vítej doma, Marku.
Dálkové výstražné senzory jsou zkalibrované
a připravené k aktivaci.
Zapněte je,
nastavte kurz na Telescrii a vyrazme na cestu.
Pane.
Opouštíme orbit.
Ten…
Z hlavního můstku
je moc krásný výhled,
kdyby ses chtěla podívat.
Fajn.
Nemám z toho vůbec radost, Marku.
Já taky ne.
S tátou jste kopli do vosího hnízda,
ale vosy nechali letět.
Jo.
Já vím.
Podal bys Donaldovi hlášení,
abychom věděli, co se na nás chystá?
No jistě.
Hele.
Ono to nějak dopadne.
Podpoří nás v tom celý svět.
On nebo kdokoli jiný
nás nemá jak zastavit.
No tak, Marku. Donalde.
To nic…
Dejte mi chvilku.
Víte jak…
Kdysi jste říkal, že máte lidi, s nimiž bych si mohl promluvit.
-Odborníky. -Ano?
Jistě, postaráme se o to.
Hlášení pár dní počká.
Donalde,
zavezl bys Marka domů?
Čauky.
Ahoj.
Jen tak tu posedáváš?
Znám to tady odjakživa.
Ale nikdy tu nebylo tak ticho.
To musí být zvláštní.
Měl by ses jít proletět.
Nikam konkrétně. Nic neřešit.
Jen tak se proletět. To pomůže.
Nechce se mi.
A přesně proto bys měl.
Ano,
jsme tady.
Přestaň.
Nic jsem tvojí planetě neudělal.
Zatím.
Ale pokud se budeš nadále chovat iracionálně…
Co chcete?
Regentem Viltrumu jsem byl jmenován, abych náš lid vyvedl z temnoty
a zajistil přežití a budoucnost naší rasy.
Nebylo to snadné.
Zbylo nás pouze 37,
slabý záchvěv toho, čím jsme kdysi byli.
Ale i to je víc než dost na to…
abychom tuto planetu rozdrásali.
Byla by to férová odplata za všechno,
co jste vy provedli nám.
Vzali jste nám náš domov.
Takže domov teď budeme mít zde.
Vysvětlím ti, co bude následovat.
Budeme žít mezi vámi.
Nosit vaše oblečení,
chodit po vašich ulicích.
Splyneme s vaší společností.
Vaši lidé se nikdy nedozví, že jsme tady.
Ale i tak nás zachrání.
Využijeme je ke zrodu naší spásy.
Jakýkoli pokus nás najít, vyhnat, nebo naše snažení pokazit,
ať už ze strany tvé, nebo ze strany Koalice planet,
vyústí ve smrt miliard lidí
a značně méně příjemný způsob života pro přeživší.
Tak jako tak
plánujeme naši rasu znovu oživit.
Ty sám jsi důkazem toho, že je to možné.
Na oplátku nabízím příměří.
Zemi nikterak neohrozíme, neovlivníme, neublížíme a nepomůžeme jí,
dokud nebudeme nikterak rušeni.
Nemáš na výběr.
A přesto se musíš rozhodnout.
Přijímáš jménem své planety moje podmínky,
nebo pro svůj i náš lid volíš vyhlazení?
Vy si myslíte, že vás zde nechám žít
a množit se s námi,
zesílit na mé planetě, po tom všem, co jste udělali!
Ne!
Nikdy!
Moje odpověď…
Moje odpověď zní…
Ano.
Přijímám vaše podmínky.
Vesmír je zvláštní místo.
Svým způsobem
ses stal naším zachráncem.
Dobrovolně, či nikoli.
Co jsem to provedl?
Zachránil jsi život
veškerým formám života na této planetě.
Už ode mě znovu neuslyšíš.
To si ze mě snad dělají prdel.
Další dohoda o interplanetárním označování munice? Co?
Možná se Thaedus nechal zabít schválně.
Velký Allene!
Zaprvé, velkej fakt nejsem.
Zadruhé, to je strašnej nápad.
Viděla jsi, kolik mám řešit papírování?
To nerada slyším.
Náš mocný Allen nestačí na vedení Koalice planet?
Tak nějak, jo.
Nechceš to vzít za mě?
Já už práci mám.
Neprohodíme si je?
Moji bys taky nesnášel.
Co to je?
Vzkaz ze záhrobí.
Thaedus to nahrál pro případ, že by se…
Jo.
Díky.
Nechceš si to poslechnout?
To by bylo nevhodné a ilegální.
Je to určeno jen pro tvé oko.
Navíc,
pak to z tebe vysexuju.
Že to ze mě vysexuje.
To bych rád viděl.
Jako fakt, moc rád bych to viděl.
Allene,
jsem po smrti. A pokud ty ne,
převzal jsi po mně vedení Koalice planet.
A zaslouženě.
Vím, že plně dostojíš zodpovědnosti,
kterou jsem na tebe uvalil.
Jsem si naprosto neúprosně jistý,
že vesmír nikdy nebude v bezpečí,
dokud bude jediný Viltruman naživu.
Jelikož jsem po smrti, mohu se pouze domnívat,
že jsme svého cíle nedosáhli.
Pro krajní případy jsem tajně vyvinul strašlivou zbraň.
Zdokonalenou verzi toho,
co před dávnou dobou málem vyhladilo
celé jejich impérium.
Znamená nevyhnutelnou smrt pro všechny Viltrumany.
S použitím jsem váhal jen proto,
že by mohla zasáhnout i ty s podobnou genetikou.
Markovy lidi, kupříkladu.
Nolan si je existence této zbraně vědom,
ale o tomhle se dozvědět nesmí.
Allene, pro dobro veškerého života,
použij virus soudného dne a dokonči, co jsem začal.
Nenech se ničím zastavit.
Ať to stojí, co to stojí,
i ten poslední Viltruman musí padnout.
Překlad titulků: Tereza Šplíchalová
Kreativní dohled Lucie Musílková