TIDLIGERE
Møt Satan.
Hvordan skal du stoppe…
Ja, jeg følte at vi trengte disse fargene igjen,
så jeg ordnet det for litt siden.
Jeg er ikke klar til å få en baby.
Har du sagt det til Mark?
Ikke ennå.
Du kan ikke selge huset, mamma. Hvor skal jeg bo?
Dere skal bo hos oss.
Det er en kriger på jorden som kanskje kan hjelpe dere.
Gjør min død smertefull
så andre kan lære og bli sterkere av den.
Jeg belønner ikke fiasko.
Du har ennå en jobb å gjøre.
Dæven.
Nå er krigens time kommet.
Kom igjen, se på ham.
Er han ikke den kjekkeste lille karen du har sett?
Se på ham.
Han er ganske søt.
Han som kattunge.
Han leker med yndlingsleken sin.
-Vil du se en video? -Jeg…
Har han to rumpehull?
Ja, han er helt utvokst.
Lurer på hvordan det går.
Et veldig godt spørsmål.
Har Nolan virkelig forandret seg?
Han reddet meg.
Jeg reddet ham først, men hvem følger med?
Sikkert jeg, for å være ærlig.
Men han skal krige mot sitt eget folk,
så det må bety noe.
En krig du vil at Mark skal bli med i.
Ja.
Jeg vet det er mye å be om, men aldri
om vi klarer det uten…
Du kom opprinnelig til jorda for å se om du kunne formere deg med oss?
Herregud, pappa.
Vi var desperate.
Med bare 50 av oss igjen hadde vi ikke noe valg.
Jeg ser nå hvordan det kunne virke galt,
men det kom noe godt ut av det:
du.
Betyr ikke at jeg hjelper.
Mark, viltrumiter vil alltid være en trussel mot jorden.
Enda mer nå.
Men med deg
og alt Allen og jeg har samlet fra bøkene mine,
kan vi stoppe dem.
Hele Koalisjonen av planeter støtter oss.
Da de tok deg med bort på Thraxa,
trodde jeg du var død.
Jeg ville dø.
Det skjedde nesten.
Allen overbeviste meg om at det ikke var for sent
å gjøre ting godt igjen.
Det var mange som døde, pappa.
Ikke bare her, men på Thraxa også.
Du løy til meg.
Du løy til mamma.
Du tenkte ikke på hva som kunne skje med Oliver.
Jeg vet det.
Jeg lover
at jeg skal tilbringe resten av livet
med å gjøre det godt igjen for deg og alle andre.
Det er det jeg gjør nå.
Derfor er jeg her.
Hvordan vet jeg at du snakker sant?
Du må stole på meg.
Flott.
Ingen knep denne gangen.
Vi trenger din hjelp,
men hvis svaret er nei,
forstår jeg det.
Men jeg har fortsatt ikke noe valg, har jeg vel?
Hvis Koalisjonen taper,
hvor lenge er det til viltrumitene dukker opp igjen?
Jeg vet ikke helt, men
ikke lenge.
Når drar vi?
Det tar to uker til Talescria, så så fort som mulig.
I morgen tidlig, ok?
Jeg har ting å gjøre først.
Så klart.
Mark…
Én ting til.
Det må jeg si.
Du har baller.
Jeg ville ikke gjort dette.
Må du ikke være et sted, Allen?
Jo, vi må finne Tech Jacket og be hen om å bli med.
Så gjør det.
Jøss, jord-Nolan er følsom.
Dette er dumt.
Kanskje.
Jeg må gjøre det uansett.
Mamma brukte lang tid på å komme seg etter det du gjorde.
Jeg skylder henne en unnskyldning.
Hun fortjener det.
Ja, det gjør du.
Og ja, det gjør hun.
Hvem er unnskyldningen for?
Henne eller deg selv?
Tenk på det.
Vi bør gå.
Mark sa at det var egoistisk å besøke deg,
og jeg tror han hadde rett.
Skal jeg gå?
Ok.
Jeg gjorde det ubeskrivelige mot deg og Mark.
Og så gjorde jeg det igjen på Thraxa,
og lot deg, ham og Oliver rydde opp etterpå.
Ord kan ikke gjøre opp for noe sånt.
Men
da Mark fikk kreftene sine,
var jeg livredd,
for jeg visste at det betød at alt ville endre seg.
Livet mitt med deg ville endre seg.
Jeg ville ikke at det skulle skje.
Jeg hadde et oppdrag å fullføre.
En plikt overfor Viltrum-imperiet.
Det burde ha vært enkelt.
Men
jeg var ingen viltrumit lenger.
Jeg er nesten 1000 år gammel,
men 20 år med deg,
20 år med deg gjorde meg menneskelig.
Jeg vet at tilgivelse må fortjenes,
ikke bes om,
så jeg ber ikke om det.
Men, Debbie, jeg er lei for det.
Jeg er lei for smerten,
tårene, sinnet, sorgen jeg utsatte deg for.
Jeg er lei for det jeg gjorde mot Mark,
for det jeg gjorde mot alle i Chicago.
Guardians, alle thraxanene.
For å ha forlatt Oliver.
Jeg er lei for alt,
og jeg angrer på hvert eneste sekund.
Og jeg lover deg,
Mark og Oliver
at jeg vil bruke resten av livet
på å prøve å reparere skaden jeg gjorde.
"Reparere skaden."
Du tror fortsatt at du klarer hva som helst.
Løse alle problemene dine med superkreftene dine.
Dette kan ikke løses, Nolan.
Løpet er kjørt fra der du befinner deg.
Du drepte folk.
Du utslettet familier.
Du spredte elendighet til dem som var mest glad i deg.
Hvor mange kan ikke sove om natten
fordi de ser deg hver gang de lukker øynene?
Jeg vet hvordan det føles, for jeg er en av dem.
Og nå
dukker du opp her med en elendig unnskyldning,
i ferd med å ta sønnen min til en krig langt unna,
der han kan dø,
og du tror du kan fikse dette?
Hva vil du, Nolan?
Jeg…
Jeg ville si at jeg er lei for det.
Du sa det.
Du er fortsatt her.
Debbie, jeg…
Jeg måtte se deg igjen.
Faen ta deg.
To måneder etter at du dro,
fikk du Oliver med Andressa.
Andressa var…
Var en feil.
Jeg visste ikke hva jeg gjorde.
Jeg elsker deg.
Ikke henne.
Vet du hvordan du høres ut?
Tror du liksom det hjelper at du sier
at du ikke elsket moren til Oliver?
Det får meg bare til å hate deg mer.
Jeg savner deg.
Savner du meg?
Vet du hva?
Jeg savnet deg!
Men du drepte den mannen jeg elsket.
Du! Drepte! Ham!
Debbie.
Jeg elsket deg.
Vi hadde alt.
Og nå er alt borte.
Debbie, slutt.
Få se.
Nei.
Bare la meg…
Er jeg kjæledyret ditt?
Det har du aldri vært.
Hvis jeg skulle forandre deg,
mislyktes jeg.
Du er ikke en av oss.
Ikke et menneske.
Du er knapt nok en blek kopi.
Du fikk si det du ville si.
Kom deg ut av huset mitt og kom aldri tilbake.
Den vandrende frykten vokser seg sterk!
Rustning på 72 prosent.
Reparasjoner pågår.
Herregud.
Herregud, takk.
Du er faen meg rå, mann!
Nei.
Og faren min vil helst ikke at du sier…
Faen!
Zoe!
Jeg vet det, pappa.
Det bare glapp ut.
Det er visst mye som glipper.
Skal vi snakke om dette
etter at jeg har gjort herr Stygge Tenner bevisstløs?
Reparasjoner fullført. Full kapasitet gjenopprettet.
Det var det jeg ville høre.
Vil du ha krefter?
Jeg skal gi deg krefter.
Mer.
Jeg vil ha mer.
Vent, nei.
Ikke mer!
Slutt.
Ikke slutt helt.
Litt er greit. Dere kan klappe.
Ja, det føles riktig. Bare hyggelig.
Ikke for å ødelegge noe, men du må komme opp hit.
Pappa, kan vi droppe moralprekenen om banning?
Det er ikke det.
Det er
noen som vil treffe deg.
For mye for tidlig?
Ja, for mye for tidlig.
La meg se om jeg har skjønt det.
Er Omni-Man snill nå?
Ja, så å si.
Og du vil at jeg skal hjelpe ham og deg
og Invincible med å slåss mot 50 ondere,
og muligens sterkere, Omni-Mans langt ute i verdensrommet?
Jeg ville sagt Omni-Men, men ja, samme det.
Og hvis de ikke stoppes,
kommer de hit, dreper millioner og tar over jorda?
Det stemmer bra.
Det er skremmende enkelt.
Er du med, da?
Jeg skal lage smørbrød til turen din.
Har du ikke tenkt å stoppe henne?
Det er ikke helt hans stil.
Alltid glad for å se jenta mi gjøre det rette.
-Glad i deg, pappa. -Glad i deg også, Zoe.
Dere, da.
Jeg vet vi nettopp møttes,
men jeg føler at vi har fortjent dette. Kom hit.
Nolan stjal livet mitt.
Tilliten min, fornuften min.
Og nå skal han stjele deg også.
Dette handler ikke om ham.
Vi kan stoppe viltrumitene for godt.
Vi må gjøre det.
Mamma.
Jeg vet det.
Jeg vet at du må dra.
Men lov meg at du kommer tilbake.
Jeg har alltid… Hva skjedde?
Ingenting.
Jeg ble revet med.
Det var verdt det.
Vent, hva skjer?
Hvorfor sitter dere i mørket?
Dro pappa uten å vente på å treffe meg?
Hva faen?
Jeg tror ikke han mente noe med det.
Mente han ikke noe med å ikke treffe meg?
Du har rett.
Hvorfor unnskylder jeg ham?
Det er bedre at han ikke er her, Oliver.
Skal du dra til verdensrommet
og kjempe i en krig for å redde jorda?
Ja.
Jeg blir med.
Nei, det gjør du ikke.
Jo, det gjør jeg.
Pass på jorda mens jeg er borte.
Jeg faller ikke for det.
Hvis dere ikke vinner, kommer viltrumitene hit og skader folk jeg er glad i.
Jeg har like mye å tape som deg, og du trenger min hjelp,
som med Conquest
og alle de onde versjonene av deg, så hold kjeft!
-Oliver… -Jeg var ikke der for den andre moren min,
så jeg skal redde denne, og du kan ikke stoppe meg.
Greit.
Dere to må passe på hverandre.
Jeg må ha begge guttene mine her sammen.
Og jeg vil ha en siste ting før dere drar.
Som i gamle dager?
Hva har du på deg?
ARTS SKREDDERFORRETNING
Samme om det er sånn alle er kledd i rommet for tiden.
Jeg sendte deg i hvert fall aldri ut dit barfot.
Jeg liker det.
Jeg føler meg mer jordnær.
Jordnær, flott.
Du drar for å bo i verdensrommet og kommer hjem som hippie.
Det må være spesielt å se din Oliver.
De vokser opp fort, ikke sant?
Spesielt han.
Gutten har nok å takle
uten at jeg ødelegger ham
slik jeg ødela Mark.
Fortell meg om Paul.
Jeg husker at Debbie jobbet med ham,
men han gjorde ikke stort inntrykk.
Vil du virkelig vite det?
Ja. Det går bra.
Paul er super.
Flink med guttene.
Får Debbie til å smile.
Kanskje litt vanlig,
men det er vel det hun trenger etter deg.
Jeg er glad hun fant noen.
Jeg må stå opp tidlig i morgen.
Mange reparasjoner.
Ja, så klart.
Vent, Art…
Jeg…
Jeg er lei for alt.
Om det betyr noe, har jeg endret meg.
Jeg prøver å gjøre opp for alt jeg gjorde.
Bra.
Hvis jeg overlever de neste månedene,
lar jeg deg fikse denne slik du vil.
Beklager, Nolan, men jeg har stengt kontoen din.
Dro jeg uten å betale regningen?
Nei.
Det er ikke sånn.
Hva er det, da?
Jeg
kler på helter, Nolan.
Ja, greit.
Tja,
det var godt å se deg.
Ja.
Husker du da vi møttes?
Ja. Det var
flaxan-kampen, i sentrum.
Jeg hadde fått kreftene mine, og jeg var så nervøs. Så
viste du, Robot, Rex og Kate meg
hvordan det gjøres.
Føles som en evighet siden.
Og nå har Robot og Amanda kommet bort et sted der.
De finner veien hjem.
Gjør de det?
Jeg trodde ikke Rex ville dø heller, men…
Det går bra.
Føles som ting forandrer seg, Mark, og ikke til det bedre.
Jeg vet det.
Men jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Da er det derfor alt ordner seg.
Jeg vet ikke om det er sant,
men takk for din tro på den endeløse kraften i vår kjærlighet.
Jeg må tro på noe.
Hva var det du ville si i går?
Da faren min og Allen kom?
Det var ingenting.
Det føltes som det var viktig.
Du drar i morgen på ubestemt tid.
Hva kan være viktigere enn det?
Mark?
Ja?
Ikke dø.
Det skal jeg ikke.
Se på meg.
Tror du meg?
Ja.
Vær forsiktig.
Mamma, det er en krig.
Det er det motsatte av forsiktig.
Spill med, er du snill.
Jeg skal være forsiktig.
Glad i deg.
Glad i deg også, mamma.
Jeg er klar.
Hva er alt det?
Spillene mine og noen klær og noen bøker og sånt.
Og leksene April ga ham som jeg sørget for at han pakket.
Og leksene.
Jeg vil savne deg, mamma.
Jeg vil savne deg også.
Mamma.
Jeg får ikke gjøre dette på lenge,
så jeg må få ut alle kyssene nå.
Husk hva jeg sa, greit?
Ta vare på hverandre.
Det skal vi, mamma.
Jeg skal beskytte Mark.
Knus dem, gutter.
Forsiktig, så klart.
Jeg skal tenke på deg hver dag.
Det bør du.
Stikk og redd universet, helt.
Klar?
Ja visst.
Mark, hvordan puster vi i verdensrommet?
Det er det kule.
Mark burde ha vært her nå.
Vær grei med ham.
Dette er viktig.
Vi kaster bort tid.
Jeg vet at hjemturen din ikke ble
akkurat slik du tenkte, men…
Noen nærmer seg nå.
Endelig.
Rettelse.
To personer nærmer seg nå.
Dette er kult!
Har ikke vært på et romskip siden jeg var baby.
Se på denne!
Hva gjør disse knappene?
Har den lasere?
Jeg vet ikke. Du må spørre kapteinen.
Får jeg møte kapteinen?
Pappa?
Han må dra tilbake.
Han skal hjelpe til.
Han er en god kriger.
Mark, ta ham med hjem, nå.
Nei.
Du har allerede ødelagt mitt andre hjem,
og jeg kunne ikke gjøre noe. Jeg skal kjempe for å redde dette.
-Oliver… -Du får ikke si hva jeg skal gjøre.
Du kom ikke engang for å treffe meg.
Det var ikke dette jeg ville.
Ikke jeg heller.
Hva tenkte du på da du tok ham med hit?
Dette er en krig.
Han kan dø.
Oliver er ikke et barn lenger.
Mamma og jeg bestemte dette med ham. En familieavgjørelse.
Jeg ville spare ham.
Du ville ikke engang treffe ham.
Du sa selv at denne krigen ikke sparer noen om vi taper.
Ikke krigen, Mark.
Jeg ville spare Oliver for meg.
Herregud, dette er som med mamma.
Dette handler om deg, ikke ham.
Jeg gjorde for mange feil, Mark.
Hør her,
jeg vet ikke om du fortjener det,
men dette er din andre sjanse.
Oliver pleide å forgude deg da han var yngre.
Hva tror du "O"-en på drakten hans står for?
Den står ikke for "Oliver".
Er dette rett sted?
Dæven! Hei, mener jeg.
Du skal vel ikke drepe meg?
Vi har alle vi kom for.
Sett kursen tilbake til Talescria.
-General Telia? -Ja?
Kan jeg få kontrollen over fartøyet mitt tilbake?
Nei.
Iverksett.
Omni-Mans skip forlater banen.
Kurs 2-4-9, markering sju.
De drar.
Ikke bring ulykke.
Farten øker.
Det er en energioppbygging i motorene deres.
Trekk tilbake, alle sammen.
Hva er det?
Det er første gang denne planeten har vært viltrumitfri på over 20 år.
Er det bra eller dårlig?
Det finner vi vel ut.
Lykke til, gutter.
Ikke ødelegg det.
Stilig.
Absolutt.
Dette er favorittingen min.
Jeg elsker verdensrommet.
Hei.
Greit, alle sammen.
Det er to uker til Talescria,
som gir dere god tid til å bli kjent med hverandre.
Det er et fellesområde på dekk fire.
Lugarene er også der.
Det er ikke noe Thuhelia Hotel, men dere blir nok fornøyde.
Og kom innom legeavdelingen vår
når dere vil for å få et kommunikasjonsimplantat.
Ellers, slå dere til ro og nyt turen.
Proteinrør.
Med den hvite sausen.
Herregud, Nolan.
Dette er bedre enn sex.
Det høres ut som en utfordring.
Nei. Du har rett, dette vinner.
Du gir opp for lett.
Hei,
er du sulten?
Vil du ikke ha?
Nei. Mistet matlysten.
Mark,
er alt i orden med faren din?
Jeg tror det. Hvordan det?
Han har vært deppa siden vi forlot jorda.
Deppa er… Det er et unopansk ord.
Det betyr litt nedfor.
Ja, det betyr det samme på jorda.
Det er rart.
Uansett, han er sur, og han vil ikke snakke om det.
Han forventet nok at mamma skulle bli gladere for å se ham.
Hvorfor skulle han det?
Han sa hva han gjorde.
Han er heldig som gikk helskinnet derfra.
Han er ikke vant til å høre nei.
Broren din virker også sint på ham.
Trodde det var fordi faren min ikke besøkte ham på jorden,
men nå er jeg ikke så sikker.
Nolan prøver i det minste.
Ingen prøving i verden kan gjøre opp for det han har gjort.
Telia, fanger du opp noe rart?
Noen av sensorene i drakten min slo ut.
Jeg tror ikke det, men med dette skipet…
Skaderapport, nå!
Nei!
Motorkjernen er ødelagt
og er i full nedsmelting!
Steng av broen og begynn separasjonsprotokoll.
-Men mitt vakre skip. -Gjør det!
Vent!
Oliver og faren min er der et sted.
Vi har ikke noe valg.
Kom igjen. De trenger vår hjelp.
Broseparasjon om tre, to, én!
Oliver!
Hva skjedde?
Jeg vet ikke.
Mark.
Nei.
Aldri i verden.
Det er dette som skjer
når du ikke fullfører det du startet, gutt.
Vi drepte deg én gang,
vi kan gjøre det igjen.
Oliver…
La insektet få lærepengen sin.
Jeg husker deg.
Hvor var vi?
Tror du at du er rask?
Gjør deg klar.
Dette blir litt av et rot.
Slipp sønnen min.
Oliver, går det bra?
Ja.
Har de noen svakheter eller noe?
Egoet deres. Det er vel alt.
Nolan,
alles favorittforræder.
Det er så lenge siden.
Utrolig at jeg får drepe deg også.
Det gjør du ikke.
En mann av få ord,
men de er gode.
Jeg har alltid likt deg.
Jeg drepte deg!
La oss være ærlige,
det var for det meste din magiske kjæreste.
Og hvordan har hun det?
Jeg gleder meg til å smake blodet hennes igjen.
Mark!
Han er opptatt.
Allen?
Jeg ser ingenting!
Hjelmrustning gjenoppbygges.
Unngå flere hodeskader til reparasjonene er fullført.
Som om jeg har et valg.
Ta den, din daggamle dritt.
Går det bra?
Jeg trenger ikke din hjelp.
Stor feil, kompis.
Tre mot fem?
Dere er fortapte.
Faen.
Hvem er fortapt nå?
Du skjønner tydeligvis ikke hva det betyr.
Dæven!
Innkommende!
Det er for mange.
Må du puste?
Ja.
Dra dit.
Dra!
Skal du fortelle dine dypeste følelser igjen?
Det var i fortrolighet.
Nei.
Vi kan ikke la broren din gå glipp av all moroa.
Hva faen var det?
Du får aldri puste igjen.
Blodlinjen din er en gift for folket vårt.
Hvis det var sant, Lucan, ville du vunnet.
Kritisk tilstand for rustningen.
Ja, jeg vet det!
Hvor er Mark?
Og Conquest?
Tror de dro etter Oliver.
Dra i sikkerhet. Dere kan ikke vinne dette.
Vent litt. Hvor skal du…
Og der stikker han.
Etterlater oss her alene. Flott.
Trygghet? Dra i trygghet? Ok.
Men hvor er det? Det er verdensrommet.
Ja. Godt spørsmål.
Jeg tror jeg vet det.
Følg meg.
Dette virker som feil retning.
Zoe, se, de virker sintere nå som vi får dem til å jage oss.
Nesten fremme!
Zoe?
Let overalt!
Oliver.
Det går bra. Hvor er Mark?
Jeg vet ikke. De gikk for fort frem.
Dæven.
Der.
Hjelp.
Du tok riktig avgjørelse.
Takk.
Men jeg er ikke så sikker.
Skipet ditt er sjanseløst mot en viltrumit-krysser.
Spesielt etter skaden du fikk.
Men vi forlot dem der.
Allen også.
De er våre sterkeste allierte.
Stol på at de overlever og finner oss.
Inntil videre, dra tilbake til Talescria.
Det er en ordre.
Med muldvarpen blant oss kan vi ikke vente lenger.
Sir?
Koalisjonen av planeter har vært i konflikt
med Viltrum-imperiet for lenge.
Tiden er inne for krig.
Det er verdensrommet.
Det er ingen steder å gjemme seg.
Så hvor er de?
Jeg vet ikke.
Jeg vet at den store regent Thragg ikke liker det svaret.
Jeg fortsetter å skanne.
Hva med Conquest?
Conquest kan ta vare på seg selv.
Så du hadde rett.
Dette fungerte.
Jeg er både overrasket og imponert.
Så det i en film en gang.
Men kan du gjøre det større?
Kan du være takknemlig for at du får plass?
Det ble ikke bygget for å skjule en 180-kilos…
Unopan.
Og 175, takk.
Så,
hva nå?
Var ikke dette planen din?
Jeg er fra jorden.
Du er koalisjonoffiser-fyren. Si det du.
Sensorene deres fanger oss opp om vi prøver å stikke.
Vi holder oss skjult,
selv om jeg får varige ryggsmerter,
til de stopper og vi kan snike oss vekk.
Hva om de er på vei hjem?
Tilbake til planeten Viltrum?
Hvis det skjer, er vi totalt føkka.
Er det noen gode videospill her?
En geldarisk krigsmaskin
for uovertruffen kamp og ødeleggelse.
Den har noen.
Så du kan lage videospill av ingenting,
men du kan ikke gi meg bare litt mer takhøyde?
Nei.
Slutt å spørre.
Tekst: Bente
Kreativ leder Gry Viola Impelluso