AZ ELŐZŐ RÉSZEK TARTALMÁBÓL…
-Uram! Ki a… -Damien Darkblood, démon detektív.
Mondanám, hogy viszlát a pokolban,
de rád rosszabb hely vár.
Azért jöttem, hogy segítsek neked. Van egy hatalmas erejű felszínlakó.
Boruljatok térdre Ka-Hor előtt!
Ti mindketten nők vagytok.
A szekvidek megállításához meg kellett ölnöm Rust.
Most hová mész?
A fiamért.
Eladom a házamat. Te is eladod a tiédet.
Aludj rá egyet!
Az erőm. Ez már nem csak átmeneti zavar.
Ne merészelj packázni a családommal!
Állj le! Kérlek!
Minden rendben?
SZABÓSÁG
Látom, egyedül is bejutottál.
Mi a baj, kölyök?
Art, én… szörnyű dolgot tettem.
Értem.
Egyszerűen…
nem volt választásom.
Legalábbis azt hiszem. Nem tudom, számít-e egyáltalán.
Én…
megöltem valakit.
Meg volt szállva. Elszabadult volna, de…
ártatlan volt.
Nem ő tehetett róla.
Jaj, Mark!
És nem ez a legrosszabb.
Kis híján újra megtettem.
Nem is gondoltam át. Egyszerűen megragadtam a fickó torkát,
és meg akartam ölni, mert veszélybe sodorta az öcsémet.
De nem tetted meg.
Csak mert Oliver leállított.
Úgy nézett rám, mintha nem ismerne. Meg volt…
rémülve.
Olyan lettem, mint az apám, Art. Bekövetkezett.
Rengeteg halált és pusztítást kéne okoznod ahhoz,
hogy olyan légy, mint apád, Mark.
Jobb, ha ezt visszaadom.
Nem érdemlem meg.
Tudod, ki volt az, aki sosem bánta meg a tetteit?
Pontosan.
Az, hogy emészt a bűntudat, bizonyítja, hogy nem vagy az apád,
és soha nem is leszel.
Átléptem egy határt, Art.
Ha engem szálltak volna meg, és gyilkolni akarnék,
és csak úgy lehetne megállítani, hogy… tudod…
Hát én tuti baromira hálás lennék neked.
Akkor is van egy határ.
Úgy érzed, rosszabb ember lettél,
de szerintem még mindig az a srác vagy, aki úgy jött be hozzám pár éve,
hogy jobb hellyé akarja tenni a világot.
Csak hát a világ nem olyan együttműködő, mint gondoltad.
Úgy érzed, nem vagy érdemes erre a ruhára?
Akkor ne hordd!
Nem tudom semmissé tenni mindazt, amit a múltban műveltél.
De ha szeretnéd felidézni a régi énedet,
a kölyköt, aki csupán jót akart,
akkor adhatok egy kezdeti lökést.
Sejtettem én, hogy jól jöhetnek még ezek a színek,
úgyhogy bátorkodtam megvarrni.
Köszi, Art!
Komolyan.
De ettől még nem…
Pillanat.
Szia, Eve!
Ja, nem gond. El tudom intézni.
Hol?
Az Ádázok nem törhetnek ki fogságukból.
Az alvilág uralma itt véget ér.
E hely lángjai oly hevesen égnek, mely semmi máshoz nem fogható.
És a ti testetek az örökkévalóság óta edződik
eme harag forgatagában.
De ez csupán töredéke annak a viharnak, ami bennem tombol.
A ti fajtátokat a láng hozta létre.
Az én fajtám maga a láng.
Jöjjetek hát! Szálljatok szembe velem újra!
Törjön meg testetek
Vulkanika rendíthetetlen akarata előtt!
Égjenek még egyszer mindazok, akik nem éghetnek!
Parázsló karmaim
a véretek által megízlelik végső sóhajotokat!
Várnom kellett volna. Újra próbálkozni az idézéssel.
Addigra ez a ribanc már mindent elpusztított volna.
A gyávaság sosem vallott rád, fivérem.
Gyávaság vagy bölcsesség.
Hogy eme harc melyik, csak utólag derülhet ki.
Akkor derítsük ki együtt!
Miért nem húzzátok meg magatokat, mint mindenki más a fajtátokból?
Miért nehezítitek meg a saját dolgotokat?
A magmanitjaim sosem fogynak el.
Annyit hozok létre belőlük, amennyit csak akarok.
A pokol trónja az enyém,
és ha bárki szembe mer szállni velem, annak ütött az utolsó órája!
Olyasmibe avatkozol bele, amit nem érthetsz.
Két tűz közül mindig az győz, amelyiknek a lángja fényesebben ég.
Lássátok hát, hogyan égek én!
Ne kegyelmezzetek!
Küzdjetek!
Csupán ennyire futja az erőtökből?
Mert az én erőm az alvilág legmélyebb bugyrainak hatalmával vetekszik!
Rajta!
Damien! Mindig veszítesz, mikor oly közel a győzelem!
Nem veszítettem.
Attól tartok, mégis.
Damien!
Érdekel a fivéred sorsa? De kár!
Azért kár, hogy csak egyszer ölhetlek meg!
Nagyon fáj?
Apánk kapott ennél sokkal nagyobbakat is.
Úgy tűnik, mégis elfogytak a magmanitjaid.
Nemsokára elárasztják ezt a barlangot, és ti mind hamuvá lesztek.
Csak a szád jár. Szánalmas vagy.
Majd meglátjátok, hogyan…
Azt hiszitek…
hogy egy kis…
Semmi sem…
Csak a szám jár, mi? Szinte meg sem szólaltam.
Domina…
Ne!
Nem!
És nem marad, csak egy.
Azt hittem, van esélyünk.
Hogy te milyen ostoba vagy!
Mondd meg neki, hogy tehetetlen vagy ellenem!
Nem áll szándékomban harmadszor is földbe döngölni a Fenevadat.
Sőt, megmondhatod Sátánnak,
hogy most már én vagyok a Fenevad.
Ő meg…
Ő egy senki.
Domina! Úgy sajnálom!
Itt vagyok, Darkblood.
Nem kell megidézned.
Hallottam harcod káoszát és viharát a szentélyem mélyéről.
Már jó ideje tudom, hogy legyőztek.
Ne haragudj, mesterem! Nem volt elegendő az erőnk.
Sajnálok mindent!
Fogytán a türelmem, Darkblood.
Egyre mélyebbre sodródunk, és a terveid rendre csődöt mondtak.
Már jóllaktam, Darkblood.
Ezek a selejtek nem méltók hozzám.
Felfogtam, hogy rosszul állunk.
De akkor sem kellene ennyire utálatosnak lenned.
Ne haragudj! Feltámasztom őket.
Időbe telhet, hisz nem vagyok erőm teljében,
de megteszem.
Köszönöm, Fenevad!
Nagyra értékelem a Darkblood klán hűségét.
Nem vagyok rá méltó jelen állapotomban.
Megtisztelsz a kitartásoddal,
pedig már sokszorosan megfizettél az árulásodért.
A nővéred haragja csodálatos dolog.
Ne aggódj, Domina!
Hamarosan újabb esélyt kapsz rá, hogy visszajuttass a trónomra.
Nem.
Mit mondtál?
Hiábavaló ugyanazzal próbálkozni.
Meglehet, hogy Vulkanika legközelebb még ennyit sem hagy meg belőlünk.
Ismét meg kell próbálnunk a rítust.
Ami sosem vált be.
Ahogy a harc sem Vulkanikával.
A rítusod silány.
Nem. Nem silány.
Maradt még vér onnan, ahol az Őrzők meghaltak.
Korábban aggódtam,
hogy ha kiterjesztem a varázslat hatáskörét,
az mihez vezethet.
De most már kétségbeesett vagyok.
Mi a… Mi volt ez?
Te nem Mindenember vagy.
A fiában csörgedezik a vére.
Damien Darkblood?
Várjunk csak! Hol vagyunk?
Az alvilágban. Ti pokolként ismeritek ezt a helyet.
A pokolban vagyok? Nem.
Az kizárt.
Megidéztelek. Segítened kell. Fontos feladat vár rád.
Ja, de épp dolgom volt.
Legyőzhetetlen?
Mit műveltél vele?
Szerinted száműzném az egyetlen életképes gazdatestet?
Szerintem vesztésre álltál.
Én öröklétű vagyok!
De már nem bírom tovább a sírom fogságát.
Most meg mit csinálsz?
Túl régóta várok már egy méltó gazdatestre.
Kénytelen leszek lealacsonyodni,
és beérni egy nősténnyel.
Na várjunk! Azt hittem…
Ezek szerint bármikor megszállhattál volna egy nőt,
de inkább nemet mondtál? Na baszki!
Ez… nem is annyira… vészes.
Cseppet sem az.
Vajon Riley hogyan…
Az a fiú hozta ide.
A pokolba vele!
Bár olyan erős lehetnék, mint…
LEGYŐZHETETLEN
Ő itt Sátán.
Sátán, ő pedig…
LEGYŐZHETETLEN
Ő…
Ő lenne a Sátán?
-Igen, de… -Értem.
Ne!
Ereszd el a Sötét nagyurat!
Pillanat. Szóval nem azért idéztél meg, hogy a Sátánnal harcoljak?
Nem.
Mindjárt elmagyarázom.
Sajnálom!
Ugyan!
Az efféle erőszak csupán előjáték a fajtámnak.
Hát, ez undorító.
Kimegyünk. Most!
Szóval… tényleg létezik a pokol?
Pokol, démonok, a Sátán.
Mind létezik.
De nem úgy, mint gondolnád.
Ülj le, kérlek!
Cecil szerint apám után nyomoztál, majd visszatértél ide,
de nem hittem volna…
Cecil a pokolba száműzött engem, hogy eltitkolja az igazat apádról.
Te is így kerültél ide.
Csak fordítva.
A pokolba száműztél engem?
Te jó ég…
Hatalmi harc folyik az alvilág uralásáért.
Vulkanika, a magmanitok úrnője,
letaszította a Sátánt a trónjáról.
Most ő uralja az alvilágot. Ezért kell elpusztítanunk.
Micsoda? Azt várod tőlem, hogy…
Figyi, most nem vagyok túl jó passzban,
és nem dolgozhatok az Ördögnek.
Amúgy nem a démonok a rosszfiúk? Már ne haragudj!
Ne hagyd, hogy a felszínlakók babonái elhomályosítsák az ítélőképességedet!
A Sátán nem gonosz.
A Sátán nem jelent fenyegetést a világotokra.
A Sátán az oka a világotok létezésének.
Na jó. Mi van?
A felszínlakók a hatodik korban élnek,
mit sem tudva az előző ötről.
Biztos feltűnt a sok nagy behemót szörnyeteg odafent.
Ők nem a sugárzástól lettek olyanok?
A második korból valók.
És szerencsére jóval kisebbek
az első kor teremtményeinél.
A Sátán és a démonok az ötödik korból valók.
A harmadik korról nem beszélünk.
Értem. De a negyediket sem említetted.
Szándékosan hagytam a végére.
A negyedik kor maga volt a káosz.
Több millió éven át az Ádázok uralták a bolygót.
Odafönt és idelent is.
Ocsmány teremtmények csillapíthatatlan éhséggel.
Nem lehet megölni őket. Valahogy megélték az ötödik kort.
Már időtlen idők óta harcolunk ellenük.
Pusztulással fenyegetik a bolygót.
A démonok ide űzték az Ádázokat.
Az alvilágba.
Fogságba ejtették őket. Kínzással megfosztották őket az erejüktől.
Sok démon bele is halt.
Az ő áldozatuk nélkül
az emberek nem fejlődhetnének. Nem léphetnének előre.
Nem lennének se városok, se nyelvek. Még te se.
A Sátán démonokkal az oldalán harcolt az Ádázok ellen,
hogy mások békében élhessenek.
A te fajtád neki köszönhet mindent.
Hát, akkor… kösz.
Nem merő önzetlenségből hoztunk áldozatokat.
Mindig is odavoltunk a soha véget nem érő kínzásokért.
Szóval ez a hely lényegében a Föld legmélyén van?
Igen.
Tehát ha le akarnék lépni, csak repülnöm kéne felfelé egy ideig?
Valószínűleg elfáradnál, mielőtt felérnél. Talán bele is halnál.
Meglehet.
Vulkanika gyűlöli az embereket.
Az a célja, hogy szabadon engedi az Ádázokat, és a felszínre küldi őket.
Ami a világ végét jelentené.
Sokan meghalnának. Talán mindenki.
Más hősök is segíthetnek.
Nincs itt más hős.
Nem. Nem érted. Én nem…
Nem én vagyok az embered. Küldj haza!
Ha nem állítjuk meg Vulkanikát és az Ádázokat, nem lesz többé otthonod.
Csak rontanék a helyzeten.
A mostani helyzeten már nem lehet rontani.
Elég! A francba már!
Kiforgatod a szavaimat. Pedig komolyan mondtam.
A helyzet is elég komoly.
Elnézést!
Én semmi mást nem mondok, csak az igazat.
Nincs más lehetőség.
Ha segítek, hazaküldesz?
Igen.
De nem bántok senkit, rendben?
Azt ránk hagyhatod.
Mit kell tennem?
Feltámasztom a Darkblood klánt.
Te pedig elhozod azt, ami visszaadja az erőmet.
Az Ádázok, Vulkanika és a magmanitok
elzavarták a démonokat, és véget vetettek a kínzásoknak.
Az Ádázokat mindeddig féken tartották az alvilág lángjai,
de erőre kaptak, és hamarosan kitörnek,
amivel mindenkire veszélyt fognak jelenteni idelent és odafönt.
Arra!
Ide kéne lemennünk?
A Sátán olvadt koronája.
Fájdalomból kovácsolták, és korlátlan erő forrása.
Vulkanika a feneketlen verem mélyére hajította.
Nincs senki az alvilágban, aki fel tudná hozni.
Ezért idéztelek meg.
Bár Mindenemberre számítottam.
A varázsigéd vele azonosított.
Az apám meghalt. Legalábbis úgy tudom.
A viltrumiak kivégzésre ítélték.
Nem tudom, hogy részvétet nyilvánítsak-e, vagy inkább gratuláljak.
Szerinted miért segítene?
Nem volt túlságosan oda érted.
Azt reméltem, hogy a bolygó megmentése elegendő motiváció lehet
még egy hozzá hasonlónak is.
Na és hogy jutunk le a feneketlen verem aljára?
Nem feneketlen, csak nagyon mély.
Akkor miért nem másztatok le?
Nem vagyunk bolondok.
Egy rendkívül erős szörny őrzi a koronát.
Hogyne.
Essünk túl rajta!
Oké.
Spórolj az erőddel! Bízz a gravitációra!
Majd elkapsz, mielőtt földet érnénk.
Nem valami fárasztó, de oké, legyen.
Így tényleg könnyebb.
Amúgy ha van pokol, akkor a menny is létezik?
Nekünk arról nincs tudomásunk.
A világon nem létezik olyan egyensúly, amiben az emberek hisznek.
Senki sem tartja számon a jó és a rossz cselekedeteket.
Szerinted ez rossz dolog?
Nézd másképp!
Ha nem lenne más a világon, csak a jó, akkor nem lenne szükség egyensúlyra.
Megkapnátok a mennyországot a Földön, ahelyett, hogy az egekben keresnétek.
Sokszor dolgoztam együtt az apáddal.
Mindenember sosem kérdezett, csak az erejét használta.
Te kész nyomozó vagy, Legyőzhetetlen.
Vagy csak nehéz napjaim vannak,
és ez a hely eléggé…
Mi a… Miért? Miért csinálod ezt?
Mit?
Hát ezt.
Mit?
Ezt! A sisakoddal.
Ha beszélsz, eltűnik,
aztán megint felhúzod.
Érthetőbben beszélek sisak nélkül.
Szerinted nem értenélek, ha a sisakodon át beszélnél?
Az nem számít.
Oké, értem. De mégis… miért?
Mit miért?
Miért kell így működnie a sisaknak? Bonyolultnak tűnik.
Egy mikrofon sokat segíthetne.
Nem én terveztem.
Oké, de bárki is tervezte, biztos gondolt rá, nem?
És amúgy mikor jön jól,
hogy így fel-le tudod húzogatni a sisakodat? Ha lesből támadsz?
Az én fajtám az idők kezdete óta így van felvértezve.
Könnyen lehet, hogy a technológiánk túl rejtélyes neked.
Mert miből készült? Démoni nanobotokból?
És miért jobb egy sima sisaknál?
Azt legalább leveheted, és a kezedben tarthatod.
Mert vagány.
A fajtátok a Földet fenyegető lények kínzásával van elfoglalva,
és az izgat, hogy vagány-e a szerkód?
Így sokkal érdekesebb.
Hát jó. Ha te mondod.
De akkor sem értem, miért jó ez a tünékeny sisak.
Rohadtul fura.
Vajon mi késztethette a tervezőt erre a kivitelezésre?
Közeledünk a verem aljához. Kapj el, légy szíves!
Mondjuk tényleg vagány.
Nem látok semmit.
Ott a korona.
Azt mondtad, valami őrzi ezt a cuccot.
Hajdanán a Cerberus őrizte az alvilág bejáratát.
Nem tudta megállítani Vulkanikát. Ezért ide száműzték.
Hát, lehet, hogy szundít.
Gyere! Siessünk, mielőtt…
Jól vagy?
Nem.
Szerintem el tudok bánni vele. Te meg…
-Ne aggódj, elkaplak! -Mi?
Legyőzhetetlen?
Legyőzhetetlen!
Legyőzhetet…
Megvagy!
Nézd csak! Nem is olyan forró, mint gondolnád.
Ne csináld ezt még egyszer!
Őszintén szólva soha többé nem akarok ilyet csinálni.
Hallasz baljós hangokat?
Nem. Talán kéne?
Nincs több jajveszékelés. Az Ádázok visszanyerték erejüket.
Nemsokára kitörnek. Igyekeznünk kell!
Itt a koronád.
Ne!
A korona törékeny.
Azt mondtad, „fájdalomból kovácsolták”. Akkor hogy lehetne törékeny?
Leköteleztél, felszínlakó.
Elvégre visszahoztad azt, ami engem illet.
Réges-régen
feltámadtam a káosz birodalmának sötét hamvaiból,
és megkaparintottam a pokol trónját.
Majd megalkottam eme olvadt koronát,
és megtöltöttem a leigázottak lelkeivel.
Az ő erejük által átjárt porhüvelyemmel
egy olyan békés korban uralkodtam,
amilyet az alvilág még sohasem látott.
Uralkodásom évezredei alatt
egyetlen száj sem maradt éhen.
Fajtánk elhízott és jóllakott,
de ugyanakkor gyengévé vált.
Az Ádázok kínzása
senkit sem készít fel a háborúra.
A régi emlékeinkből kell merítenünk.
Az elszakadt izmokból, a kettétört csontokból
és az uralmunk dicsőségéből.
Úgy beleremegnek ezek a barlangok az erőnkbe,
hogy az áldozataink kegyelemért fognak könyörögni,
miközben épp eltapossuk őket!
Ez az!
Hatalmas vagyok. Gonosz vagyok.
Tüzes vagyok. Igen!
Ez az!
Visszatértem!
Nagyuram!
Én nem térdelek le a Sátán előtt.
Nem erre számítottál?
Nem.
A te világod esti mesét fabrikált a pokolból, hogy az emberek jók legyenek,
de ők enélkül is jók.
Hát, nem tudom.
De.
De mi?
Tudod.
Különben miért váltál volna hőssé?
Miért segítenél másokon, ha nem méltók rá?
Talán önmagadra gondoltál?
Visszaszereztem a koronát. Most már küldj vissza!
Nem könnyű a helyes úton járni.
Sokszor két gonosz közül kell választanunk.
Amíg a démonok kínozzák az Ádázokat, a világ biztonságban van.
De amint véget ér a kínzás, mindenki elpusztul.
Nem. Ez baromság.
Mindig van más mód a kínzáson és a gyilkoláson kívül.
Meglehet.
Mi még nem jöttünk rá. De a világ nem várhat tovább.
Újra a segítségedet kell kérnem.
Pusztítsd el Vulkanikát! Szabadítsd fel a démonokat! Állítsd meg az Ádázokat!
Kérlek!
Itt az idő.
Darkblood klán… hol van a nővérem?
Domina…
Ne! Spórolj az erőddel!
Nem mehettek háborúba nélkülem.
De muszáj.
Az Ádázok nemsokára kitörnek. Nincs sok időnk.
Akkor vidd magaddal!
Nem. Most már téged illet.
Talán fel sem tudnám emelni.
Kérlek!
Elég erős voltál ahhoz, hogy elhagyd az alvilágot.
Te vagy a legerősebb közülünk.
Mi hasznát vehetném, amíg nem tudok harcolni?
Apánk is neked szánta.
A Szörnyszelő téged szólít.
Hiszek benned, fivérem.
Rúgd szét a rusnya ribanc seggét!
Közeleg az időtök.
Bekebelezitek az emberiséget,
és megtisztítjátok a felszínt.
Én pedig a magmanitjaimmal karöltve
uralni fogom a tüzes birodalmat, ami a pusztítás után hátramarad.
Jól van! Helyes! Törjetek ki!
Törjetek ki, és foglaljátok el megérdemelt helyeteket a világon!
Vegyétek el mindazt, amit a démonok oly sokáig megtagadtak tőletek!
Hé! Kénköves lehelet!
Éppen elég ideig tűrtem a baromságaidat!
Végre készen állsz meghalni?
Juttasd el a Sátánt Vulkanikához!
Ha ő meghal, a magmanitok is!
Újabb megcsonkítandó lény!
Alig várom, hogy megízlelhessem a véred ízét!
Eltakarítom őket. Onnantól tiétek a pálya.
Vége van. Add meg magad!
És még azt hittem, közületek te vagy az okos!
Adja magát, hogy egy családi ereklyével vessek véget a családod vérvonalának.
Nem számít.
Szegény Damien!
Kezded érteni, hogy eddig csak játszadoztam veled.
Elengedtelek, hogy elhozhasd nekem a Sötét Nagyurat.
Vagy azt hiszed, pusztán szórakozásból hagytam életben a klánodat?
Most már a Sátán is az enyém.
Kalandod ezennel véget ért, nyomozó.
De ne aggódj!
Több millióan fognak követni titeket a halálba,
miután az Ádázok megtisztítják a felszínlakóktól a Földet,
és előkészítik az uralkodásomra!
Azt nem hagyhatom!
És mégis hogy akarsz megáll…
Megölt volna titeket. Aztán meg mindenki mást.
Még ha mondjuk az Őrzők meg is állítanák valahogy,
az is áldozatokkal járna.
Úgy van. Köszönöm!
Legyőzhetetlen!
Egyáltalán ki lehet nyírni véglegesen?
Nem arathatsz győzelmet.
Csupán elodázod azt, ami elkerülhetetlen.
Sosem felejtem el a találkozásunkat, felszínlakó!
Én sem.
Ez sokkal könnyebben ment, mint gondoltam.
Ha visszatérne, idézz meg újra!
Most legalább nem szakadt el a ruhám.
Az Ádázok! Kitörtek!
Félre az útból! Én majd…
Rád bízom.
Majdnem sikerült.
Menjetek!
Szóljatok fivéreiteknek!
Folytatnunk kell a kínzást, hogy féken tartsuk az Ádázokat.
Ha meg akarjuk menteni a világot, akkor nem állhatunk le.
Örök hálám, Legyőzhetetlen!
Sokkal erősebb vagy, mint bármelyik másik ember.
Én csak félig vagyok ember.
Az apám viltrumi volt. Egy másik bolygóról jött.
Egy másik bolygóról származó lény.
Ki hitte volna, hogy ez lehetséges?
Már szinte el is felejtettem, milyen kellemes ez a hang.
Szép munka, fivérem.
Már csak az van hátra, hogy hazaküldjük Legyőzhetetlent.
Nem csak Legyőzhetetlent.
Többszörösen megtérítetted az adósságodat.
Nem ide tartozol, Damien.
És nem árt, ha van valakink, aki beszámol a felszínen történtekről.
Sosem tudhatjuk, mikor köszönt be a hetedik kor.
Nem is tudom, mit mondhatnék.
Az adósaid vagyunk, Damien Darkblood.
Tégy minket büszkévé!
Úgy lesz, mesterem.
Azt a rohadt!
A tiétek lesz a legcukibb szupererős szuperbébi!
Gratulálok!
Vagy mégsem.
Nem, William, én ezt még nem akarom.
Kizárt, hogy készen állnék az… anyaságra.
Egek…
Most mondtam ki először hangosan.
Én itt vagyok neked. Bármit elmondhatsz.
Kösz!
Elmondtad már Marknak?
Még nem.
Pedig csak el kéne, nem?
Tudom. Csak…
még nem volt rá alkalmam.
Szóval akkor ti ketten nem is…
Nem! Egek, dehogy!
Nem próbálkoztunk.
Csak megtörtént. Pedig mindig védekezünk.
Mark egy szuperhős.
Lehet, hogy… tudod, a magja is szupererős.
De most nem róla beszélgetünk.
Egyszer majd biztos szeretnék gyereket.
Vagyis azt hiszem. De még nem most.
Nem állok készen.
Legalábbis úgy érzem.
Kissé bizonytalannak tűnsz.
Nem is tudom.
Szeretem Markot, de…
Akkor beszélj vele!
Az ég szerelmére, hát inkább vele, mint velem!
Bocsika! Továbbra is itt vagyok neked.
Ez a beszéd, kölyök!
Bizonyára nektek is feltűnt,
hogy az elmúlt fél évben Paullal közel kerültünk egymáshoz.
Láttunk titeket smárolni.
Oliver! Kérlek!
Sokat beszélgettünk,
és arra jutottunk, hogy ideje szintet lépni. Úgyhogy…
közösen veszünk egy házat.
Ezt pedig eladjuk.
Eladod a házat?
Nem adhatod el, anya. Hol fogok lakni?
Mindketten nálunk fogtok lakni.
Ameddig akartok.
Nem akarok együtt lakni Paullal. Tök uncsi.
Oliver!
Kedves fickó.
Csak uncsi.
És mikor költözünk? Már meg is hirdetted a házat?
Nem. Dehogyis. Előbb meg akartam beszélni veletek.
Már csak ez hiányzott.
Ne haragudj!
Vágj bele, ha tényleg ezt szeretnéd!
Paul remek ember, és… örülök, hogy továbbléptek.
Köszönöm!
De először én választok szobát!
Mark?
Anyud mondta, hogy itt vagy.
Hahó! Föld hívja Markot.
Bocsi! Csak elgondolkodtam.
Min?
Anya eladja a házat, és összeköltözik Paullal.
És a pokol valóságos.
Micsoda?
Vagyis nem egészen.
Állítólag alvilágnak hívják.
Van egy Sátán meg emberkínzó démonok,
akik nem is embereket kínoznak.
De ez elvileg hasznos dolog.
Bármennyire is furán hangzik.
Jól vagy?
Hát… nem.
Nem vagyok jól.
De… majd kiheverem.
Sosem lesz rá tökéletes alkalom, de…
Mark?
Azt a rohadt!
Te jó ég!
Sajnálom, Mark! Nincs más megoldás. Segítened kell.
Eljött a háború ideje.
Darkblood!
Vulkanika évezredeken át beérte azzal, hogy az alvilágban élt észrevétlenül,
erre most háborút indítana a felszínlakók ellen? Miért?
Hatalomvágyból?
Többről van itt szó.
Feldühítette valami, amit az emberek művelnek.
Derítsd ki, mi az, és jelentsd nekem!
Úgy érzem, szükség lehet rá, hogy megperzselt testemet
ismét saját szemükkel láthassák a Föld lakói.
Ettől féltem.
A feliratot fordította: Tulik Dániel
Kreatív supervisor: Kwaysser Erika