TIDLIGERE
Din far bliver henrettet.
Du overtager hans mission og klargør planeten til os.
At dræbe dig er ikke min opgave.
Men snart kommer en anden.
Kalder man det her et fængsel i jeres verden?
Ynkeligt!
Jeg har altid hadet dig.
Du har ikke mere at sprænge.
Jeg har én ting tilbage.
Og hvad er det?
Hele mit skelet, pikhoved.
Darkwing er forsvundet og formodet død.
Jeg vidste, det var dig!
- Dræb ham! - Du gav mig intet valg.
Nej!
Du fik ordrer, og alligevel
er planeten ikke forberedt til Viltrum-imperiet.
Lige nu ville
Anissa fortælle, hvordan Viltrum-imperiet
ville forvandle denne planet til en utopi,
at det ville være dumt at gøre modstand.
Det vil jeg ikke sige.
Sandheden er, at jeg vil have dig til at gøre modstand.
Jeg er her ikke for at redde dig.
Jeg er ikke kommet for at udbrede Viltrum-imperiets storhed.
Jeg er her, fordi jeg nyder det.
Jeg finder enorm glæde
ved at føle varmen fra mine næver gennemblødt af blod.
Okay.
Det er en begyndelse.
Ja! Sådan her!
Jeg vil have mere!
Rigtig flot!
Det var bare opvarmning.
Tror du stadig, du vinder?
Næsten stensikker.
Mark!
Det er i nærheden. Jeg kan hjælpe.
Oliver!
Hold dig i bevægelse og på afstand.
Lad ham ikke tage fat i dig.
Bliver det for farligt, så kom væk.
Forstået?
Dine drenge er stærke, Deb.
De har overlevet den slags situationer før.
Ikke sådan her, Paul. Det har aldrig været sådan.
Pis!
Mark!
Kom nu!
Stop!
Lyt til mig.
Bare lyt...
Er du tosset?
Tror du, jeg lader dig overgive dig?
Jeg morer mig alt for meget!
Du.
Giv ikke op. Du kan godt.
Du har stadig en chance.
Du behøver bare...
...den rette motivation.
Når jeg er færdig med dig, dræber jeg alle andre.
Nu får du en ordentlig røvfuld!
Hvem er du?
Jeg foretrækker at vide, hvem jeg sønderlemmer.
Oliver. Kom væk herfra!
Vi kan slå ham! Det ved jeg, vi kan!
Afsted!
Idiot...
Du har brug for al den hjælp, du kan få.
Den tid, jeg ville have brugt på at dræbe ham,
kunne have givet dig tid til at samle tankerne,
måske endda overliste mig.
Hvor er dit viltrumit-hjerte?
Før det banker i min hånd, tror jeg ikke, du har et.
Vis mig din kraft!
Vis mig dit raseri!
Vi er der næsten.
Hvis det er alt, du har...
...ender det her ikke godt for dig.
DE FORENEDE STATER PENTAGON
Skal det virkelig ske nu? Det kan du fandeme ikke mene!
Det stærkeste overmenneske, jeg nogensinde har set,
banker livet ud af
den stærkeste superhelt på planeten.
For guds skyld, giv mig godt nyt, Sinclair.
Jeg...
Der er mindst to uger til de første prøver.
Du aner ikke, hvor tæt deres muskelvæv er.
Det er som at skære i sten.
De bliver guddommelige, når vi er færdige.
- Men vi kan ikke... - Pokkers!
Dette er en nyhedsopdatering.
Vi modtager billeder af endnu en ukendt angriber,
der kæmper mod Invincible langs landets østkyst.
Vi har få detaljer,
men myndighederne beder hele nationen
om at være på vagt og om muligt at blive indendørs.
Bliv på stationen for flere opdateringer.
Igen?
Vi har lige gennemgået alt det pis. Hvornår giver de op?
Adam! Vi er på et hospital.
Som mine skattepenge har betalt for.
Far?
Samantha?
Du godeste. Jeg tror, hun vågner!
Jeg henter hjælp.
Sygeplejerske!
Hvor er jeg?
Du er i sikkerhed.
Hvor er Mark? Hvad er der sket?
Hvor længe var jeg bevidstløs?
Næsten en uge.
Du skal ikke bekymre dig.
Det er et særligt sted.
De holder din identitet hemmelig.
Hvad er det?
Du godeste. Mark!
Mark? Mener du... Vent.
Er det din kæreste?
Jeg må hjælpe ham!
Samantha... Lad være!
Atom Eve. Tag den med ro.
Du kan ikke engang gå endnu.
Ligner jeg en, der behøver at gå?
Indtil nu har jeg leget med dig.
Lært et nyt legetøj at kende.
Skal vi ikke skrue lidt op?
Bevares, jeg morer mig skam,
men jeg begynder at spekulere på, hvorfor de sendte mig hertil.
At overvinde dig og erobre din ynkelige planet...
Det er for let.
Sjovt... men let.
Jeg har mødt din far.
Han var så lovende, da han var yngre.
Og nu er han død.
Henrettet, lige før jeg rejste.
Det er trist.
Jeg ville gerne have set hans ansigtsudtryk,
da jeg fortalte ham, jeg dræbte dig.
Ikke min far.
Tag den, din gamle sæk lort!
Skynd dig!
Han slår dig ihjel. Forsvind!
Du kan ikke bekæmpe ham alene!
Men se ham! Han er vildt gammel!
Vi kan nakke ham sammen.
Jeg er gammel, ikke svag.
Men tak, fordi du kom tilbage.
Jeg deler dig i to og æder dit hjerte.
Hvordan lyder det?
Det lyder som en gang...
Væk fra ham!
Tag en pause, mens jeg fokuserer på drengen.
Vi er ikke færdige.
Kan du mærke, at din krop begynder at revne?
Først rives dine muskler i stykker.
Så skilles dine ryghvirvler fra hinanden.
Hvis du kan udholde smerten, så ryger din hud.
Trukket til bristepunktet, indtil den begynder at revne.
Det bliver storslået.
Nej!
Hurtigere end jeg troede.
Ligegyldigt!
Jeg spiser dit hjerte i stedet.
Gør ham klar til transport.
Kors.
Donald, sig til Debbie, at Oliver er i live.
Javel. Eve er vågen og vil tale med dig.
Hun siger, det haster.
Han er viltrumit. Den stærkeste, vi hidtil har set.
Vores folk mener, han kunne besejre Nolan.
Du er ikke ligefrem kampdygtig
grundet de sidste viltrumitter, der kom forbi.
Jeg kan omarrangere stof,
så jeg er muligvis den eneste, der kan stoppe ham.
Og Mark er derude. Alene.
Eve... Bed mig ikke om at gøre det.
Du har intet valg.
Se bag dig!
Du skal se det her.
Så er det nok!
Nej. Jeg beder dig.
Væk fra ham, dit udyr.
God idé.
Mark!
Forsvind!
Så bekymret for andres sikkerhed.
Du er virkelig ynkelig.
Mark!
Du har dine egne problemer.
Sødt.
Hvad?
Jeg øgede luftens tæthed.
Jeg har alle mulige kneb.
Snedigt.
Men du trækker vejret tungt.
Hvor længe kan du fortsætte sådan?
Du er allerede træt.
Træt af dit pis.
Så smuk.
Sikke et spild.
Nej!
Eve, nej!
Jeg kan ikke uden dig.
Jeg kan ikke leve uden dig.
Jeg beder dig.
Kom nu.
Eve! Kom nu!
Lad være. Stop. Du skal ikke prøve at tale.
Cecil!
Jeg har brug for dig, Cecil!
Bliv ved med at trække vejret.
Sikke et stærkt bånd.
Det har viltrumitter ikke. Det er en svaghed.
Lækkert.
Jeg begynder at forstå din kærlighed til disse ydmyge skabninger.
Eve!
Eve.
Der er ikke længe endnu.
Har du noget at sige til hende, ville jeg ikke vente.
For sent.
Godt. Mens jeg har din opmærksomhed,
vil jeg takke dig. Virkelig.
Det er sjældent, jeg kan slå mig løs sådan her.
Som regel er der så mange krav,
så mange ting, der ikke må ødelægges, mennesker, der ikke må dræbes.
Men af en eller anden grund, og jeg er ligeglad med hvorfor,
blev jeg beordret til at "tage kontrol over Jorden for enhver pris."
Du gjorde noget, der gjorde os vrede, og det takker jeg dig for.
Det har været en enorm fornøjelse.
Jeg vil blæse på, hvor stærk du er.
Eller hvor hurtig du er.
Jeg kan se fremtiden.
Du er død inden i morgen.
Efter alt det, jeg har gjort? Efter alt det her?
Tror du stadig, at du kan true mig?
Det må jeg nok sige. Du begynder at imponere mig.
Kom bare an.
Nu sker der noget.
At blive vred gør dig ikke stærkere. Det er ikke sådan, det fungerer.
Slip mig!
Pokkers.
Dø!
Fokuser.
Jeg er så ensom.
Alle de andre viltrumitter er bange for mig.
Ingen taler med mig.
Ingen vil være min ven. De synes, jeg er ustabil.
De sender mig fra planet til planet for at begå grusomheder i deres navn.
I takt med at jeg bliver bedre,
frygter de mig mere og mere.
Jeg er offer for min egen succes.
Conquest... Jeg får ikke engang et rigtigt navn.
Kun et formål.
Jeg er i stand til så meget mere, og ingen ser det.
Nogle dage føler jeg mig så alene, at jeg kunne græde, men gør det ikke.
Det gør jeg aldrig.
Hvad ville det løse?
Alle i hele universet er ligeglade.
Tag det med i graven.
Mark!
Fjols!
Eve? Hvordan?
Denne gang...
Denne gang sørger jeg for, at hun er død.
Rør hende ikke!
Jeg har masser af styrke tilbage at bekæmpe dig med.
Kan du se? Mere end nok.
Ikke nok. Slet ikke.
Er det, hvad du ville have?
Morer du dig?
Er det stadig sjovt?
Svar mig!
Jeg tager det søde med det sure.
Eve?
Mark?
Du er i live.
Det er du også.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Jeg troede, du var...
Mark?
Hov...
Er jeg... nøgen?
Mark?
Vågn op.
Eve?
Hvor længe var jeg bevidstløs?
Tre dage. Du var ret medtaget.
Hvad skete der?
Kan du ikke huske det?
Nej.
Jeg kan huske alt. Jeg kan huske...
Jeg kan huske, at du døde.
Jeg døde ikke.
Men jeg var lige ved.
Hvordan?
Det er... kompliceret.
Jeg fik kræfter, mens jeg lå i livmoderen,
men de lagde mentale blokader for at begrænse mig.
Derfor kan jeg ikke ændre levende genstande.
Men når der sker noget virkelig traumatisk,
bliver blokaden tilsidesat, og jeg kan
bruge mine kræfter uden begrænsninger.
Det er sket en gang før, og jeg har villet fortælle dig det,
men tiden var ikke til det.
Næsten at dø var stressende nok, til at jeg kunne genopbygge min krop.
Jeg var død uden dig.
Også jeg.
Det er et stort arbejde at genopbygge disse kroppe.
Vi opfinder nyt værktøj til formålet.
Det kan ikke forhastes!
Hvad fanden snakker du om?
Så du, hvad det monster gjorde ved Invincible?
Han var bare én viltrumit, og med hans død
kommer der nok mange flere hertil.
Det havde jeg selvfølgelig overvejet...
Men at høre det så direkte...
Godt. Jeg er ligeglad med, hvad det kræver.
Gør dem færdig.
I stedet for middag og en film tror jeg, vi skal arbejde i aften.
Det tænkte jeg nok.
Hej.
Mor.
Lad mig lige...
Det gør ikke noget.
Vi har alle sammen brug for trøst.
Det er okay, mor. Jeg er okay...
Jeg er så ked af det.
Af hvad?
Af alt.
Da jeg giftede mig med din far...
...vidste jeg ikke, hvilket liv jeg ville give dig, hvilket ansvar du ville få.
Jeg tænker altid på, da vi spurgte: "Har du fået dine kræfter?"
Hvor håbefulde vi var.
Hvor skuffet du var, da det ikke var sket.
Og det... Jeg væmmes ved det.
Jeg ser dig derude, blive såret, kæmpe for dit liv, og...
Det er min skyld.
Mor, det er ikke din...
Jeg kunne have taget dig fra alt det her.
Jeg skulle ikke have ladet din far
overtale mig til det.
Mor...
Du har gjort alt rigtigt.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker også dig.
Hvordan har Oliver det?
Han har det fint. Han er nede ad gangen.
Mine folk kan knap holde ham i sengen.
Undskyld, jeg afbryder. Jeg hørte, du var vågen.
- Jeg ville takke... - Hvor er Conquest?
Hed han det?
Han er død. Du dræbte ham.
Hvor er hans lig?
Brænd det.
Ja.
Vi har mistet mange venner de seneste uger,
og der er meget at gøre,
så det virker underligt at tage en pause og samles sådan her.
Er det ikke derfor, vi kæmper?
For at redde, eller ære, selv et enkelt liv?
Rex ville sige: "Hold kæft og kom til sagen,"
men jeg ved, det var det, han troede på.
Han var altid så selvsikker, men også ærlig om sine mangler.
Så selvsikker, men den første til at stå ved sin frygt.
Han var alt, hvad jeg ønskede og stadig ønsker at være.
For at ære min ven og alt, hvad han betød for mig,
skifter jeg navn fra Rudy...
...til Rex,
så den del af ham i det mindste overlever.
Jeg håber kun, at jeg kan leve op til hans mod og offer.
Han vil blive savnet.
Atom Eve ville vist sige et par ord.
Du kunne selv være gået derop.
Jeg tror ikke, jeg...
Jeg havde nok ikke gennemført det.
Det var lettere sådan her.
Det forstår jeg godt.
Jeg elsker dig, Rex.
Rex Splode var...
...min første...
Alt.
På godt og ondt. Han...
Undskyld.
Rex og jeg...
Vi havde et kompliceret forhold.
Hej.
Jeg...
Jeg kan ikke tro, at han er væk.
Jeg fik ikke sagt farvel.
Vi har ikke talt sammen, siden jeg flyttede ud af tårnet.
Når man har kendt nogen så længe, ser man dem på samme måde.
Det er svært at lade dem ændre sig eller modnes, men Rex...
Han havde forandret sig så meget.
Gid vi havde været mere sammen.
Ja.
Jeg elskede ham.
Det gjorde jeg.
Selvom han var mig utro mange gange.
Det hele skete så hurtigt. Jeg kan ikke...
Smiler du?
Undskyld, jeg troede...
...jeg mistede dig.
Nu kan jeg ikke tænke på andet end, at på trods af alt...
...er du her, uskadt, og...
Det her bliver akavet.
Det vænner jeg mig aldrig til.
Nu er der ikke længe til.
Mere!
Det er gjort.
Tak.
Hvad vil I?
Angstrom Levy...
Du har set, hvad vores ambitioner har gjort ved vores verden.
Og hvad vi har måttet gøre mod os selv for at overleve her.
Vil I have et nyt hjem?
Fint.
Det er kun begyndelsen på de fornøjelser,
vi vil opnå sammen.
Jeg ved, du ikke altid er interesseret i min mening,
men er det virkelig en klog beslutning?
Vi har intet valg.
Han ligger i en 400 tons tung wolfram-legering
ti kilometer under jorden.
Hvis han så meget som rører på sig, ryger hele stedet i luften.
Og så snart han er ved bevidsthed igen,
vil han fortælle os alt om Viltrum-imperiet.
Og hvordan vi stopper dem.
Jeg kommer ud i morgen! Jeg kan hjælpe dig med at reparere byerne.
Hvad?
Du er ligeglad.
Nej. Men jeg...
Der foregår stadig meget.
Ja. Og jeg kan hjælpe.
Jeg lytter til dig og det hele. Jeg lover at opføre mig pænt.
Det er derfor, jeg er her.
Du havde ret.
Du havde ret om Maulers. Du havde ret om Angstrom.
De sårede mange mennesker, ødelagde mange liv.
Angstrom dræbte næsten dig og mor.
Så hvis andre udsætter min familie, eller nogen jeg elsker, for fare...
...vil jeg ikke tøve med at dræbe dem.
Jeg blev hidkaldt.
Tilgiv mig, herre.
Jeg ville ikke vove at vække det store udyr,
hvis jeg ikke havde gode nyheder med.
Sig frem, Darkblood.
Før jeg husker, hvordan jeg længes
efter at gnaske på kød i mit rådne gab.
Jeg har midler til at genindsætte dig på din djævelske trone.
Overfladebeboer med stor magt,
som denne planet ikke har set magen til i evigheder.
En overfladebeboer, siger du?
Ja.
Med evner, der langt overgår alle andre.
Hans mørke hjerte vil tjene dig, herre.
Hvordan?
Jeg har opdaget, hvordan man fremmaner ham...
...hertil.
Tekster af: Anders Søgaard
Kreativ supervisor Emil Tolstrup