Her er din margherita.
Jeg mangler den caribiske. Læg på, og kom i gang.
Hallo?
I orden.
Nej.
- Hvorhen? - Abdullah får den.
Abdullah.
Bramham Gardens.
Jeg troede, jeg skulle.
Ikke denne gang.
- Den var Mikeys. - Nu er den din.
En med kylling.
Medium kylling. Jeg mangler den caribiske Læg på, og kom i gang.
- Ja? - Pizza.
Jeg betalte via mobilen. Vent.
Intet ekstra fyld?
Glem det.
Mange tak.
Gud, det er slemt.
Ja.
Okay.
- Er det en sag? - Det er et mord.
Er det smart?
- Jeg vil have den. - Pøj-pøj.
Er det der?
Sig ikke, den holder åbent.
Vend om.
Hvad sker her? Ekspederer I stadig?
- Her er din margherita. - Hvad laver du?
Luk butikken.
- Jeg skal nå et mål. - Også vi.
- Hvor er min? - På vej.
Nej. Ingen får pizza. Vi lukker stedet.
- Undskyld. - Her er din.
Luk så butikken.
Hvad? Hvor er min pizza?
Så du noget?
Vi fik pizzaen, og så lukkede jeg døren.
Så hørte vi skud på gaden, måske et halvt minut efter.
- Hvordan vidste du, det var skud? - Jeg voksede op i Beirut.
Okay.
- Var du alene? - Ja. Sammen med børnene.
Hun faldt i søvn. Det var nok en reaktion.
Reaktion?
På det, der skete. Frygt, tror jeg.
- Hvornår bestilte du? - Halv ti?
- Vi får pizza hver mandag. - På samme tid?
- Ja. - Per telefon? Hvad bestilte du?
Quattro formaggio. Det er Elfies favorit.
Er det ikke lidt sent? Hvor gammel er hun?
Syv. Elfie kører på sin egen tid.
- Sagde du "børn"? - Ja.
- Hvor mange? - To.
- Dit andet barns navn? - Lucy.
Hun spiller ingen rolle. Hun er spæd.
Du smed pizzaen i hjørnet.
Bor I her alene?
- Ja. Au pairen er ude. - Er du ikke gift?
Jeg bestilte bare en pizza.
Om jeg er gift, er ligegyldigt.
Den lille er ikke min mands. Vil du anholde mig for det?
Sagde pizzabuddet noget?
Ikke udover "tak", da jeg gav ham drikkepenge.
- "Tak"? - Ja.
Ikke andet?
Så gik han.
- Har du bonen? Betalte du kontant? - Jeg har ikke kontanter.
Jeg betalte via telefonen.
Vi må have styr på det her. Det kan ikke fortsætte.
Det ved jeg.
Vi har været på tre dates.
Første gang nåede vi ikke i seng.
Du fik et opkald fra din leder.
Det ved jeg.
Og til aften, lige som sidst...
...sidder jeg sgu på en restaurant og spiser grissini.
- Du ringer ikke engang. - Jeg prøvede. Signalet er elendigt.
David, du må tage en beslutning.
Er det faldet dig ind, at der måske aldrig kommer en ny Labour-regering?
Hvad er det, du vil vide?
Jeg troede, der var en turnus.
På en måde.
Hvordan det?
- Det går efter tur. - Var det Mikeys tur?
- Ja. - Du havde bedt ham
køre til Bramham Gardens med pizzaen?
- Ja. - Hvorfor sendte du så ikke ham?
Jeg sendte Abdullah. Det er op til mig.
- Det ved jeg. - Jeg bestemmer.
Det forstår jeg.
Jeg spørger, hvorfor du gjorde det.
Hvorfor?
Abdullah blev dræbt på turen.
Det ved jeg intet om.
Det siger jeg ikke. Jeg anklager dig ikke for mord, men morderen ventede.
Hvorfor ikke Mikey?
Vælges buddet tilfældigt?
Hvorfra vidste morderen, hvem han skød?
Hvis han gik efter en bestemt, var det så tilfældigt, du ombestemte dig?
Nå?
Det ved jeg ikke.
- Så du nogen følge efter ham? - Nej.
- Sendte du Abdullah af en grund? - Han havde ikke haft nogen ture.
- Abdullah havde ventet. - Fik du ondt af ham?
- Ja. - Sendte du ham for at være flink?
- Hvem ejer stedet? - Jeg bestyrer det.
Det ved jeg.
- Vi fik ny ejer. - Hvornår?
I sidste måned.
Han bor i Boca Raton.
Så dette pizzeria i det sydlige London ejes altså af en mand i Boca Raton?
Ja.
Det er Mikey Gowans.
Jeg har mødt ham.
Mikey har indset, han kunne være død.
Du må sige, hvorfor nogen skulle ønske dig død.
Det giver ingen mening.
Er du sikker?
Kendte du Abdullah?
- Ikke rigtigt. - Kender du hans efternavn?
Han var lige startet. Han var vist syrer eller sådan noget.
Syrer?
Det sagde han.
Hvordan får I løn?
Per levering.
Kontant?
- Ja. - Nogle papirer?
De går ikke op i papirer.
Hvad lavede du før?
Jeg var udsmider.
På en natklub. Til jeg blev slået.
- Hvilken natklub? - The Turbine.
Ikke sært, du blev slået.
Rakhee, kører du hr. Gowans til stationen? Jeg tager til drabsstedet.
Må jeg sige noget?
Bare sig frem.
Systemet er, som det er. At du ikke kan lide det, ændrer det ikke.
Det fortsætter, uanset hvad du mener om det.
Hvad har det at gøre med, at jeg kom for sent til en date?
Du er en virkelig rar mand, David.
Men du er så optaget af ting, du intet kan gøre ved.
Du ved ikke længere, hvem du er.
Hvor skal du hen?
Bliv dog.
Nej.
- Jeg kan ikke blive her. - Du vil se anderledes på det i morgen.
Næppe.
- Lad mig i det mindste bestille en taxa. - For fanden da.
Hvad tror du, Labour gør ved mig?
Det gør dig kedelig.
Nathan, går det godt? Finder I ud af noget?
En drabsmand kan umuligt vide, hvilket bud der kommer.
Hvad tror du? Er det en, som skyder tilfældige?
- Det tror jeg ikke. - Hvad så?
Hvorfor skulle nogen dræbe et pizzabud?
Har du smagt deres pizza?
Meget morsomt.
- Der er noget andet. - Hvad?
- Jeg afhørte Karen Mars, som fik pizzaen. - Ja?
Hun sagde, hendes baby ingen rolle spiller.
- Og? - Hvad mente hun med det?
Hvad hun mener med det?
Sikkert at et pizzabud blev dræbt udenfor hendes dør,
- og at hendes barn ikke var indblandet. - Det var en sær måde at sige det på.
- Evening Standard. - Det ved vi.
- Jeg kom før jer. - Tillykke.
- Må jeg komme indenfor båndet? - Og ødelægge sporene?
- Det er muslimdrab. - Nej, et drab.
Offeret var muslim.
Det vil pressen skrive.
- Er du tankelæser? - Nej, avislæser.
Hvorfor blev han ikke dræbt på vej ind?
Man kunne have dræbt ham fem minutter før.
- Tag et kommunikationskursus. - Hvorfor?
Du klarede det ikke godt.
De skriver, hvad de vil. Skulle det hjælpe at være rar?
Men han har ret. Hvorfor vente?
Vores drabsmand er besindig.
Halvautomatisk, to gange to skud. Alle ramte plet på nitten meters afstand.
- En professionel? - Måske et røveri.
Af hvad?
Pizzabude er dem, som oftest bliver røvet i London.
Hvad med stoffer?
Hvad ved jeg? Der var et vidne langt nede ad gaden.
- Er det hende? - Hanh Giang.
Hun var skæv af ketamin.
- Hvor havde hun været? - Ude at gå tur.
Vi bad hende tømme lommerne.
- Havde hun ikke mere? - Det er nok.
- Fik vi et signalement? - Tynd, normal højde.
Hun så ham kortvarigt. Hans ansigt var skjult.
- Skjult af hvad? - En dykkerdragt.
- Hvor skæv var hun? - Nok nærmere en hætte.
Hun så hætten omkring ansigtet.
Se på lågen her.
Drabsmanden gik nok den vej.
- Fodaftryk? - Nej.
- Hvem er chef på sagen? - Kip Glaspie.
Jeg er kriminalteknisk chef.
Gupta. Jeg kaldes Fuzz.
- Du bliver nok ikke glad. - Hvorfor ikke?
- Ifølge et vidne var fyren klædt i gummi. - Altså en professionel?
"Enhver kontakt efterlader spor."
Jeg har et spørgsmål.
Var du ikke stangspringer?
- Jo, jeg har sprunget. - Blev du ikke skadet?
Jo, hun landede forkert.
Kip Glaspie. Ret sejt.
Er du Hanh Giang?
- Ja. - Hvor har du det fra?
På en natklub.
Har du noget ID?
- Ikke på mig, nej. - Derhjemme?
- Ja. - Hvor bor du?
Stockwell Park Road.
Godt.
En kører dig hjem om lidt.
Du er vist det eneste vidne til et drab.
Når din hjerne fungerer igen, så tænk tilbage.
Tænk over, om du har glemt noget.
- Vil du det? - Ja.
Godt.
- Kom i morgen tidlig. - Tak.
Abdullahs telefon.
Sig frem.
Jeg så på "Ofte besøgte steder".
Hvis det er arbejde, er det hjemme.
Kom.
Kære David...
Det er nok nemmest at skrive et gammeldags brev,
for når vi er sammen, får jeg ikke sagt det, jeg mener.
Det lyder altid ondt, og det er ikke meningen.
Du har mange mislykkede forhold bag dig.
Du tror ikke, at nogen synes, du er besværet værd.
Men, tro det eller ej, det gør jeg.
Jeg bliver vred, for hvis du ville stoppe
i fem minutter, kan jeg se noget, du ikke ser.
Sandheden er,
- du er et godt menneske. - David.
Hvad gør du her?
- Det er min valgkreds. - Er det den eneste grund?
- Hvad ved du? - En hadforbrydelse.
En indvandrer skudt ned. Jeg vil gerne citere dig.
David Mars, MP. Min ekskone bor her.
Er I okay? Hvad skete der?
Undskyld, jeg ringede. Jeg blev bare bange.
Jeg forstår det ikke.
Det var mig, der bestilte pizzaen.
- Hørte du skuddet? - Ja, selvfølgelig.
Som i gamle dage.
Du var den sidste, han talte med.
Det var jeg vel.
Du virker ikke særligt rystet.
Jeg mente, jeg havde vin. Den må være drukket.
Er det en ny skjorte?
Du ringede og bad mig komme.
Undskyld, hvis det var træls.
Du har sikkert travlt.
- Tænk ikke på det. - For travlt til dit barns mor.
Karen...
- Det er ikke fair. - Jeg kender dig.
"Vi var kun gift i tre måneder.
Skal jeg tage mig af hende resten af livet?"
Fire. Fire måneder.
Svaret er ja. Resten af livet. Væn dig til tanken.
Hvad er det?
Det er et brev, nogen har skrevet til mig.
Et brev som i det 19. Århundrede?
Har politikere ikke e-mail?
Du har det vist fint, alt taget i betragtning.
- Du har fået et chok. - Derfor ringede jeg.
Vil du blive i nat? For Elfies skyld.
Se ikke på mig. Du valgte selv jobbet.
Jeg droppede lærergerningen.
Hvorfor?
For meget vold.
Er det her?
- Skal jeg? - Jeg klarer det.
Vi er politifolk.
Hvad hedder I?
Taler nogen af jer engelsk?
Vi blev kaldt ud til en episode i nærheden.
Kender I Abdullah Asif?
Jeg vil formode, I forstår lidt, indtil tolken kommer.
Som sagt blev vi kaldt ud til en episode i nærheden...
...hvor en mand blev skudt i brystet.
Vi tror, det er Abdullah Asif.
I boede sammen, så vi skal se jeres papirer.
Hvad I nu har.
Dokumenternes art er ligegyldig,
også sproget.
Jeg får fat i en tolk, og så stiller vi jer nogle spørgsmål.
Vi vil hjælpe.
For nu kan jeg kun beklage.
Er det sådan, det går?
Flygt fra krigen, rejs til England, og start et nyt liv i en garage?
- Kan vi ikke gøre det bedre? - Vi har set det før.
Det gør det ikke bedre, vel?
Ingen meninger?
Jeg har en mening. Efter to timer er tingene ude af kontrol.
WATERLOO STATION LIGE UD
- Ikke? - Det klarer jeg.
Hvad finder I?
Umiddelbart ingenting.
- Fodaftryk? - Nej.
Jeg vidste det, da jeg kom.
Det var planlagt.
Det perfekte skjulested i mørket.
Perfekt udsyn over gaden. Perfekt flugtrute.
Det skal se tilfældigt ud, men det er det ikke.
I morgen tidlig.
Ja. Tak.
Hvor har du været?
Ude.
Klokken er tre.
Var du hos en anden?
Sig det.
Jeg foretrækker sandheden.
- Jeg var alene. - Hvad lavede du?
Du bliver bare sur.
Nej. Selv hvis...
Du har din frihed.
Gør, hvad du vil.
Jeg ville være høj.
- Blev du så det? - Ja.
Jeg trængte til luft. Jeg må have plads.
Du kan være klæbende.
Linh, du er det bedste i mit liv.
Fortæl, hvad der er sket.
- Jeg gik på natklub. - Hvilken?
Jeg ved hvilken.
På hjemvejen blev jeg dårlig og satte mig på fortovet.
Jeg sad der nogen tid.
Og?
En blev skudt ihjel på gaden, et pizzabud.
Hold da kæft.
Så kom politiet, og...
...jeg gik i panik.
- Talte du med dem? - Ja. De tømte min lomme.
Hvad fandt de?
Ketamin, MDMA.
Jeg var bange.
Jeg gik i panik.
- Men... jeg gav dem ikke mit rigtige navn. - Opgav du falsk navn?
- Ja, og adresse. - Hvorfor dog det?
Hvorfor tror du? Hvis de får mit navn, er jeg i knibe.
Jeg gik i panik.
Jeg var rædselsslagen.
Jeg vil ikke hjem.
Jeg vil bo i England.
Det ved jeg.
Det vil folk.
Der er også noget andet.
Jeg turde ikke sige det til dem.
For jeg var helt fra den.
Jeg sagde, morderen havde hætte på.
- Passede det? - Ja.
Men jeg sagde ikke... at jeg mente, det var en kvinde.
De er rædselsslagne.
Undskyld, men hvordan kan vi vide, de er hans søstre?
- De er papirløse. - Hvorfor lyve?
Hvorfor skulle de lyve om det?
De må have penge.
Det havde de.
- Abdullah Asif havde kørekort. - Det har han betalt for.
Syrisk flygtning, engelsk kørekort. Dyrt.
Midlertidigt.
- Har de boet her længe? - Hun røber intet.
Det skal hun.
Hun ved det ikke.
Jo, du ved det.
Tænk over det.
Hendes bror er dræbt. Hun mistror alle.
Sig, vi ved, hun sørger,
men hun skal spytte ud. Hvad det så hedder på arabisk.
Nogle uger.
Har du arbejde?
- Hun arbejder på hotel. - Hvor?
Det er farligt for hende at røbe.
- Får hun da ikke mindsteløn? - Der var en grund, som vi skal finde.
Hvis hun tager det bare lidt seriøst, så må hun hjælpe os.
Hun frygter, det her ender skidt.
Hvad kan være værre end brorens død?
OPGAVEN UDFØRT
Virkede det?
Kun for kvinder? Sagde de en masse?
- Ikke meget. - I rent kvindeligt selskab?
Vi fandt ud af, de boede i Aleppo. De arbejdede på et turisthotel.
I Aleppo? Sikken guldgrube.
Ja, før det blev ødelagt. Abdullah var receptionist.
De var i fare i Syrien.
Krigen får aldrig ende.
Assad vil hellere lade landet blive ødelagt
- end at afstå magten. - Mener de det?
Det gør Fatima. Mona siger intet.
- Intet? - Ikke et ord.
De er såkaldt "ægte asylansøgere".
De måtte flygte eller dø.
Hun vil snakke politik, men ikke nævne navne
eller sige, hvordan broren fik arbejde?
- Hvorfor ikke? - De er bange.
Bange for os?
Nej.
En er blevet dræbt, og de kan blive de næste.
De føler sig utrygge.
- Vi får brug for dig på stationen. - Okay.
Hvad vil du nu gøre?
- Kan vi tænke det igennem? - Ja tak.
Kan vi?
Normalt står man med et lig,
så afklarer man, hvem det er, og hvem der ønskede personen død.
- Er det forløbet? - Om du vil.
Men tilsyneladende...
Sig, hvis det går for hurtigt.
Vi ved ikke, hvem der skulle dræbes.
Jeg er enig.
Så det er sværere at finde motivet.
Nydeligt. Du har styr på talen til chefen.
Vil du tilføje noget?
Intet. Du?
Ja.
Her er ikke nogen.
Bortset fra os.
- Hvorfor skulle der være det? - De er syrere.
- Og? - De er syrere.
Hvor er MI5? Hvor er antiterrorkorpset?
Hvor er de?
De burde sværme som fluer om en ost. Hvorfor er de her ikke?
De sover nok stadig.
De er vist færdige med dig.
- Vil du hjem? - Kan jeg ikke sove her?
Det er ikke et hotel.
Jeg er lidt rystet.
- Jeg lærte Abdullah lidt at kende. - Og?
Jeg kunne godt lide ham.
Og?
Jeg ville sige det.
- Nu har du sagt det. - Ja, det har jeg.
Vi har oppositionslederen, Deborah Clifford,
- i studiet. - Godmorgen, Suki.
Der er fremsat syv
udlændingelovforslag på otte år
og foretaget 45.000 ændringer af reglerne
- siden 2010. - Korrekt.
Labour har været imod mange af ændringerne.
Vi har altid gået ind for grænsekontrol.
Det har vi altid gjort klart.
Men det ser ud til, I har ændret holdning.
Det er sket, at Labour tilsyneladende har tænkt mere på nyankomne
end på herboende borgere.
- Det var dumt. - Fortryder du?
Hør her, Suki...
...mine bedsteforældre var indvandrere. Indvandrere har gavnet landet.
Men vi mener også, at antallet skal reguleres.
Labour har vist ændret
holdning til mange ting. Atomvåben, menneskerettigheder, fængsler.
På torsdag stemmer Labour for regeringens overvågningstiltag,
som mange ser som en trussel af frihed.
Det er en overdrivelse.
For fanden da.
Hej, far.
Davs, smukke.
Skal din mor ikke op og på arbejde?
- Hun har mistet sit arbejde. - Javel.
Er hun blevet fyret?
Hvornår?
I sidste uge.
Kom og få noget morgenmad.
Mor siger, du leder landet.
Det er ikke helt rigtigt.
Jeg sidder i opposition, hvilket betyder, at jeg brokker mig over landets ledere.
- Jeg er altid hos mor. - Det ved jeg.
Hun er vanskelig.
Din mor er en vanskelig kvinde. Sådan er det bare.
Hun kan vist ikke lide mig.
Hun elsker dig, skat. Det gør vi begge. Lad mig.
Sådan.
Nå...
Hvad nyt fra de billige rækker?
- Vi samler brikkerne. - Hvor længe vil det vare?
Vi indsamler beviser. Hvis vi overser noget, så sig til.
Ikke umiddelbart. Kaffe? Den er god.
Nej tak.
Har I haft døgnarbejde?
I kender rumlen.
Detentionen er udliciteret.
Den styres af privatiserede kolleger.
Jeg måtte melde familien Asif som illegale.
- De er først lige begyndt at snakke. - Se det fra deres side.
Det gavner ikke at røbe, hvordan de kom hertil.
- Hvorfor løbe risikoen? - Præcis.
Den yngste er helt tavs.
- Måske er hun gravid. - Tror du?
Du burde vide det.
- Har I spurgt? - Hvert ord skal hales ud af dem.
Det er problemet.
Vi har intet at presse dem med. Hvordan får vi det?
- Millbank har ringet. - Jeg tænkte nok, det ville ske.
Gummielefanthue, mesterskytte, asylansøger.
Det er MI5-område.
- De vil komme og give professionelle råd. - MI5 kommer
og nedgør deres uduelige slægtninge fra bøhlandet.
Sådan er sikkerhedstjenesterne.
Kender de Abdullah Asif?
De fortæller ikke os noget.
MI5-kommunikation er envejs.
De vil have oplysninger, ikke give nogen.
Den slags kender jeg.
Karen.
- Karen. - Hvad er der?
Du ville følge Elfie i skole.
- Ja. - Du er for sent på den.
- Hvad dag er det? - Tirsdag.
Hvis du vil følge hende i skole må du stå op.
Hvor er David?
- Han er gået. - Du skal op og passe Lucy.
Pis af!
- Hvem følger mig i skole? - Det ved jeg ikke. Pas dig selv.
Gå ned, tag tøj på, og få fart på.
Jeg skal ikke gøre det hele.
- Står mor op? - Det aner jeg ikke.
- Jeg håber, det er vigtigt. - Det er det.
- Natten var hård. - Også her.
- Bor Linh stadig hos dig? - Ja da.
- Vil biskoppen fyre dig? - Han vil prøve.
Er han ikke selv lidt LGBT?
Hans kæreste driver en badstue i Brixton, hvis det er det, du hentyder til.
Men han er ikke sprunget ud, det er jeg.
Måske skal vi se på, om den giftige tone,
som bruges overfor legitime asylansøgere,
opildner til den form for vold.
For mange mener, at hadefulde udtalelser...
Lyder du ikke måske som lidt af en nar?
Vi mener ikke...
Arbejder du på det?
Hvad ville du?
Jeg har et problem.
Linh var vidne til mordet.
- Var Linh? - Ja, det eneste vidne.
- Hun talte vel med politiet? - Ja, men hun var høj,
og de fandt stofferne på hende.
- Det var værre. - De bad hende komme her til morgen.
Det bør hun.
Hun er bange.
Hun opgav falsk navn.
Det var dumt gjort.
Hun vil beskytte mig. Jeg er i en prekær situation. Og...
Tal med hende, du hjalp hende jo.
Du underskrev hendes ansøgning om studievisum.
- Med glæde. - Hun respekterer dig.
- Jane. Du fortier noget. - Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Sig det.
Jeg vil ikke miste hende.
- Åh gud. - Brug ikke det ord.
Jeg elsker at bande. Jeg hader blasfemi.
Pyt med, om jeg så er en skide hykler.
- Elsker du hende højere end mig? - Du var et afsnit.
Hun er et helt kapitel.
Eller skulle være det.
Tak.
- David. - Linh.
Jane mente, vi kunne tale sammen.
- Tak. - Ja.
Jane fortalte, hvad der skete.
Du har intet valg.
Du må tage hen på stationen. Ellers bliver det bare værre.
Det ved jeg godt.
Jane siger,
du mener, det var en kvinde?
Du må sige det.
Der er en ting til, David.
Sig frem.
- Du underskrev hendes ansøgning. - Om forlænget visum.
- Ja. Går du stadig på den skole? - Nogle gange.
Kun nogle gange?
Skolen er godkendt af ministeriet.
Så må den være fremragende.
Var det Kennington Polyteknisk?
Det, vi ikke sagde, da jeg bad dig skrive under...
...hendes første studievisum var udløbet.
- Lige et øjeblik. - Jeg glemte at sige det.
Er hun illegal?
Det er en gråzone.
Jeg er hendes skide MP.
Du var i god tro.
- Du sagde det jo ikke. - Vi siger det nu.
Tusind tak for det. Pis!
Jane?
Hvor kunne du?
Det er derfor, hun ikke vil tale med politiet.
Kig på det her.
Vil du gerne hjem?
- Jeg kan afløse. - Det er lidt sent.
Hvor skal du hen?
Jeg vil tale med vores venner igen.
Jeg har intet at skulle have sagt.
Måske bliver I anholdt.
Så bliver I måske sendt hjem.
I bør udnytte chancen for at tale.
Lige nu, i dag.
Jeg vil gerne vide noget om transporten. Gennem Tyrkiet fra Syrien.
En båd til Grækenland.
En lastbil gennem Europa. Tunnelen.
Hvor lang tid tog det?
Under en måned.
Imponerende hurtigt.
Taler vi businessclass?
Hun ved ikke mere.
Drabssager kan gå i stå.
Der kan gå bureaukrati i dem.
Sådan er det bare.
Folk glemmer ofrene.
Og i dette tilfælde er I blandt ofrene.
I bør benytte jer af medfølelse, mens I kan.
Nå?
Mikey, du har ikke været her længe.
Nej.
- Jeg vil advare jer. Politiet er efter os. - Såh?
Har du det til os?
Ikke endnu.
Vi går om bagved.
Helst ikke.
Kom så.
- Nej. - Kom så.
Stop...
Jeg må et smut ud, mor.
Jeg stiller vand.
Hjemmeplejen kommer om en time.
Mor?
Du er en god pige.
Gid jeg var.
Du holder mig i live.
Vi ses, okay?
Farvel, skat.
- Kaptajn. - Venstre, højre...
KAPTAJN SANDRINE SHAW SURREY ARTILLERI
Ret.
Til højre, drej.
Til venstre, drej.