Al Mulkallaprovinsen, Jemen
Målet siktat och går in i heta zonen. Alfateamet redo.
Uppfattat. I position.
-Avvaktar visuell kontakt. -Är paketet ombord?
Paketet är ombord. Jag upprepar, paketet är ombord.
Vart för ni oss? Vart ska vi? Ni förstår inte hur farligt det här är.
Jag har visuell kontakt. Alfateam, var redo.
Väntar på din order.
Målet är nere. Verkställ! Verkställ!
Alfateamet på väg! Sätt fart!
Gå in från baksidan!
Nu kör vi!
-Varför stannar vi? Vad händer? -Håll käften! Sitt kvar!
-Varför skjuter de? Vad händer? -Jag sa, sitt kvar!
Jag är under beskjutning! Snabba på!
-Vem ringde du? -Ingen. Jag svär.
Håll händerna uppe!
-Starta vapnet! Nu! -Nej, du förstår inte.
Du fattar inte! De som skjuter dina mannar tillåter det inte. Sluta nu.
Gör det! Nu!
Nu! Jag sa nu!
Gör det!
Gör det nu! Gör det!
Gör det!
Jag startar den inte. Du får skjuta mig.
Vad gör du, Kate? Det är galet. Gör som han säger!
-Du! Starta den! -Jag vet inte hur!
-Jag har bara sett henne göra det. -Gör det nu!
Gör det!
-Gör det inte. -Håll käften!
-Gör det inte. -Jag måste.
-Gör det nu! -Jag är ledsen.
Jag tror att det är klart.
-Du måste inte göra det. -Håll käften!
Jag är ledsen.
Den är armerad.
-Kate! Kom! Vi drar! -Jag måste desarmera den!
-Vi måste sticka nu! -Jag måste avaktivera.
-Vi måste gå nu! -Nej, jag måste stänga av den!
Armerad och Klar
Vad fan är det där?
Vi sticker!
Vi måste sticka!
Vi är under tung eld! Begär evakuering!
Jag behöver alla vapen, nu!
Gå!
Vi är ute! Verkningseld! Eld! Eld! Eld!
Alla stannar! Stanna!
India Zero 2 här. Gisslan befriad. Vi återvänder till basen. Slut.
-Uppfattat. Och vapnet? -Vapnet är förstört.
Nej, det är det inte. Det här är bara början.
Kaliforniens Statspark San Andreasförkastningen
EN VECKA SENARE
-Vad hoppas professorn att hitta? -Avvikelser mellan data vore toppen.
Att få värden från såhär nära förkastningen vore ovärderligt.
Vi skulle förstå de data vi samlat in.
Vad som helst som skulle ge oss några svar, Jake.
Då var vi framme.
-Vist är det vackert? -Ja.
-Inte precis vad jag tänkte mig. -Om du hade tänkt...
...hade du väl inte behövt tillbringa vårlovet med din far?
Hur många gånger måste jag säga att det var en politisk framställning.
Som nästan kostade mig jobbet och fick dig relegerad.
Ibland tror jag att du gör sånt här för att hämnas på mamma och mig
-Din tystnad ger mig rätt. -Jag är vuxen.
Dina och mammas problem har inget att göra med det. Så säg inte det.
Okej, fröken Aktivist. Det finns ett talesätt.
"Om du inte klarar av straffet, begå inte brottet."
Se det från den ljusa sidan.
-Finns det en ljus sida? -Ja, jag har kvar jobbet.
Och du går kvar i skolan utan avgift.
Förlåt. Jag menade inte att det skulle gå så långt.
Jag vet.
Professorn, vilka av de här ska in i skogvaktarstationen?
Och du får vara med den här killen.
Vet inte, Jake. Varför inte börja med de som det står "Skogvaktarstation" på?
Javisst.
-Hallå? -Är det mamma? Är hon tillbaka?
Tack så mycket, jag mår bra.
-Det var väl inte mamma? -Nej, en köttknivsförsäljare.
Du sa att hon skulle komma hem för en vecka sen.
Hon är tillbaka. Hon hade en del byråkratiska saker att ta hand om.
Vad har hon mer blandat sig i?
-Hej. Länge sen. -Det här är min dotter Jessie.
Hej. Jag har hört mycket om dig. Kul att äntligen träffas.
Hon liknar Kate.
Det är bra. Hur mår Kate? Jag har inte sett henne på evigheter.
Då är vi två om det.
-Sa jag nåt fel? -Känsligt ämne.
-Skilsmässan. -Ja. Nu talar vi om det här.
-Vad är det som sker? -Om jag läser av utrustningen rätt...
...så är hela förkastningen galet seismiskt aktiv.
Ser ut som en popcornmaskin.
Jag hoppas jag har fel. Men all den här aktiviteten är...
-Jag får dåliga vibbar. -Därför är jag här.
Vi fick samma värden på universitetet. Vi går in och ser efter.
Jag hjälper dig med utrustningen.
Du! Oroa dig inte för din mamma. Hon klarar sig. Som alltid.
Att oroa sig för henne och vilja träffa henne är olika saker. Du glömmer det.
Gisslan är befriad. Vi återvänder till basen. Slut.
-Och vapnet? -Vapnet är förstört.
Det här är bara början.
Jag ser att vi fått flera telefonsamtal och mejl som varnar för katastrofer.
Var det vad du gjorde i Jemen? Riskerade liv för att hindra katastrof.
-Katastroferna har redan börjat. -Jag har sett det.
Jordbävningar i Jemen och Qatar.
Sandstorm i öknen. En sandstorm i öknen.
Det är väl ingen avvikelse?
Vindarna i den sandstormen höll flera hundra grader. Vad är din info om det?
Det är bara början. Seismisk aktivitet har ökat 15 % sen jag fritogs.
15 % och ökande. Helvetesstormen har startats...
Det finns inget helvetesstormvapen.
-Att jag sitter här bevisar motsatsen. -Och det här är dina bevis?
-Min forskning förstördes på fältet. -Precis, ute på fältet.
På fältet, där bra män, våra män, förutom att rädda ditt liv-
-slog ut en terroristvapengömma med kemiska vapen.
Kemiska vap... Är det här ett skämt?
Domedagsscenarior är inget nytt för oss.
Ryssarna ljuger om sina kärnvapen. Isis kanske skaffar en smutsig bomb.
Nordkorea...glöm Nordkorea.
Men ditt scenario. Kalla det för vad det är. En fantasi.
Helvetesstormen, resonansvapen är inte fantasier. Jag har sett det.
Ja. Vi har alla läst din rapport.
Resonans som vapen är bara en teori. Det är skillnad mellan fakta och teori.
Vi struntar i galna teorier. Då hade vi stängt ner inför Mayas apokalyps 2012.
Vi hade blivit genmodifierade zombies. Min dator hade fått milleniumbuggen.
-Det som fanns i öknen är förstört. -Det är inte förstört. Utan aktiverat!
Era bomber gjorde det bara svårare att stänga av den.
Några smarta män i öknen har uppfunnit en teknologi som kan utplåna en hel by.
Jag skulle uppskatta er hjälp...
Vad du än tror fanns eller inte fanns i den där öknen slogs ut av ett team-
-som även riskerade sina liv för att rädda ditt.
Så vi skulle uppskatta lite tacksamhet från din sida.
-Mötet är avslutat. -Avslutat?
-Varför är jag här? -Jag sa att mötet är avslutat.
Mötet kanske är avslutat, men det här har bara börjat.
-Var är tältunderdelen? -Var är min verktygslåda?
-Vet inte. Jag trodde du packade den. -Jag sa åt dig packa den.
Varför skulle jag packa den? Jag sa att jag måste packa maten.
-Så du packade den inte? -Jag packade maten.
Lyssnar du nånsin på mig? Aldrig. För då hade du haft en verktygslåda nu.
Herregud, raring! Ser du det här?
Spring! Spring!
Rob! Du vill se det här!
-Det är den andra idag. -South Ridge.
-Inte så stor, den registreras knappt. -Det är inte storleken som oroar.
-Utan frekvensen. Har du kartlagt dem? -Varenda en, som du sa.
-Där ser du, det är inte storleken. -Kan du växa upp?
Nålarna markerar storlek, varaktighet och tiden.
-Kommer den stora i Kalifornien nu? -Det borde den inte.
Normalt är sån aktivitet bra, minskar trycket på förkastningen.
-Då borde seismisk aktivitet minska? -Exakt, men här ökar den.
Du har lyssnat.
-Vad är det? -En till. Nåt är på väg.
-Okej. Den kändes inte liten. -Nej, det gjorde den inte.
Rangerstation 219, Martin här.
Uppfattat.
-Jag har ett nödläge. Följ med mig. -Okej.
Ni stannar här. Gör utrustningen klar.
-Stanna här? -Bara ett skalv. Vi är i säkerhet.
Kan vi prata?
-Jag fattar inte att du var i Jemen. -Vem är du?
Du såg vapnet. Var det operativt?
Förlåt. Mina föräldrar sa att jag var taktlös. Drew Slack.
Vad vet du? Varför sa du inget därinne? Ingen journalist.
-Din bil är väl inte avlyssnad? -Vad?
Jag var med och hackade filerna. Filerna som skickade dig till Jemen.
-Vänta nu. Var det du? -Jag och några anonyma vänner.
-Det är förräderi. -Jag ser det inte så.
Har du rätt så är det männen där som är förrädarna.
De vet att helvetesstormen existerar.
De ljuger för dig.
Deras teknik stals. Känslig regeringsinformation.
Hur tror du det skulle se ut? De är övertygade om att de förstört det.
-Vi måste tillbaka dit. -Det kan du inte.
-De låser in dig, eller nåt ännu värre. -Värre?
Den här avdelningen av regeringen ansvarar inte inför många.
-Hur säker är du? -Jag var där. Jag såg det.
Det här är inget bra alls.
Hör på, Drew. Jag behöver din hjälp.
Jag måste härifrån, men jag måste ha mina filer.
-Gå och fixa mina filer. -Jag skulle åka in.
-Du kommer att bli hjälte. -Mandela var det. Han sitt inne 27 år.
Tusentals oskyldiga kommer att dö.
Okej... Jag gör det.
-Vart tar du vägen? -San Andreasförkastningen.
-Är det problem där också? -Problem överallt. Hämta infon.
Jag fattar.
Kom igen, Rob.
Det här ser inte bra ut, Rob.
Vad har hänt här?
Vad är det här?
Åh, nej.
Jag känner dem.
Titta på det här.
Spring!
Kör!
Titta, ser ut som ännu en seismisk aktivitet.
-Kan du tyda det där? -Vet du inte vilka mina föräldrar är?
Jo, men hur kan du plötsligt vara så intresserad? Du skulle ju på vårlov.
Jo, men jag fick problem för en politisk protest.
Det här är mitt straff.
Jag hörde att ett gäng aktivister målat sig gröna-
-och sprang nakna genom campusområdet för Earth Day.
-Det var ganska coolt. -Det tyckte inte pappa.
Var det du?
Varför missar jag allt det coola?
-Det var för en god saks skull. -Ja, och jag stöder det.
Nästa gång är jag där för sakens skull...med en färgspruta...
...och färg.
Minns du när vi satt i bilen och du bad mig säga till när du blev pinsam.
-Är jag det nu? -Ja, det är du.
Förlåt, men du gör mig nervös.
Okej, då.
-Vi har uppkoppling. -Perfekt.
KATASTROF DRABBAR PARIS
Vad är det?
En vidsträckt förödelse som har förstört Paris.
Herregud.
Rapporter kommer in från hela landet-
-som beskriver massiva jordbävningar...
Mamma!
Pappa!
...massiva stormar som har ödelagt...
Mamma!
Överlevande beskrev det som ett helvete.
Rök, aska och skräp regnade ner över hela staden.
-Vi måste ut ur parken! -Jag håller med.
Ändrade planer. Packa ihop. Vi drar härifrån.
Kate? När kom du hit?
För tillfället kan vi bara anta att ett stort antal oskyldiga är döda.
Och skadorna uppgår till miljarder. Om inte mer.
Hjälppersonal går igenom rasmassorna-
-medan tjogtals byggnader ligger i ruiner i en av världens största städer.
Som nu skakas av katastrofens följder.
Titta på skärmen. Säg till om nåt förändras.
Vilken tid kom värdena in?
Det är en major i receptionen.
-Hallå? -Penny, det är Drew. Har du tid?
-Har du sett nyheterna? Om Frankrike? -Naturligtvis.
-Varför viskar du? -Det här är inte precis lagligt.
Du är i en regeringsbyggnad. Gå nån annanstans.
Jag har inte tid att förklara. Bara lyssna på mig, okej?
Är du på toa?
Herregud...
Gå iväg.
Förlåt.
Okej. Förlåt. För att göra en lång historia kort.
Jag måste in i ett serverrum och det går inte utan en kritisk nätkrasch.
Okej...
-Jag behöver en zipbomb. -Skojar du?
Nej. Jag behöver en datadump som blockerar servrarna och stänger allt.
Våra aktiviteter övervakas så jag kan inte göra det här.
Penny? Är du där? Penny?
-Är det här förräderi? -Varför säger alla det?
-För att det är det. -Nej. Tekniskt sett är det det.
Det är för en god sak. Det som hände i Frankrike är inte över.
Om du fixar detta så ger jag dig vad du än vill ha. Snälla?
-Okej. Men du blir skyldig mig. -Ja!
-Jag SMS:ar när det är dags. -Okej.
-Vad menar du, "inte över"? -Hinner inte förklara. Jag älskar dig.
Älskar du mig?
Sa jag det?
Nej, hela parken. Vi måste stänga den. Alla därinne måste evakueras.
-Varför alla... -För att den är inte säker.
Jag tror att du undervisar i Frankrike. Men du kidnappas i Jemen. Av militanta.
Jag var i Frankrike och upptäckte de läckta filerna. Det är ett globalt hot.
Det är inte ditt jobb. Tror du att du är James Bond?
-Har du nån annan förklaring till det som sker nu?
Jag kanske bara sitter på universitetet och försöker uppfostra vår dotter.
Gör inte så just nu.
Helvetesstormvapnet är på riktigt.
-Jag trodde vi skulle lämna parken. -Helvetesstormvapnet är en myt.
-Nu låter du som Försvarsdepartementet. -När var du där?
De fick ut mig ur Jemen. Nu vet du allt, vi behöver inte parterapi.
Tänker du skämta bort det?
Ett resonansvapen borrar sig ner i jordskorpan och litosfären.
Datan du sände mig sker överallt, särskilt vid förkastningar...
-...som vi står på just nu. Fattar du? -Ja, jag fattar.
Inte jag. Vad är ett resonansvapen?
-Hörde ni allt det? -Ja.
Inklusive att min mamma kidnappas i Jemen och vi inte vet var du är.
Kate, var du kidnappad?
Jag är utanför
Vad handlar det om?
Vi kan inte tala om det här. Kamerorna har kameror.
Jag känner mig som Gene Hackman i "Enemy of the state".
Har det att göra med dumpen? Åker vi fast?
Det är illa, Penny. Folk kommer att dö. Som de redan har gjort.
-Frankrike? -Frankrike, Indien.
Nu fattar jag varför du sa att du älskar mig.
Det var på grund av svår stress. Jag menade inget med det.
-Så synd. -Så synd? Vad menar du med det?
Inget.
Men du kom med soppa till mig på jobbet. Vi är som ett gammalt gift par.
Åh...
Visst.
-Samma saker varje gång. Kom igen. -Vad är detta?
Det är soppa.
Kan man inte ta in soppa längre? Min flickvän kom med den.
Jag jobbade över lunchen.
Jag tror det är basilika. Känner du basilikan? Den ska vara i där.
Om jag inte äter upp allt så kommer jag tillbaka och ger dig resten. Okej?
Toppen. Tack, Hughes.
-Lasta, lasta ur. Jag får déjà vu. -Vem bryr sig?
Måste ha varit jobbigt att höra. Det mellan dina föräldrar?
-Inte precis "Brady bunch". -Visste du inte var din mamma var?
Tydligen inte. Hon är alltid iväg nånstans och försöker rädda världen.
Men det här tog nog ändå priset.
-Min morsa låter mig aldrig vara ifred. -Jag önskar jag hade det så.
Det tror jag inte.
-Gräset är väl alltid grönare... -Antar det.
-Vad fan är det? -Det ser inte bra ut.
Det är en sak att nån tok varnar för apokalypsen.
Nåt helt annat när det hon varnar för börjar hända.
-Vapnet förstördes. -Hur säker är du?
Frankrike ligger på en förkastning. De har haft jordbävningar förr.
Det är mer än en jordbävning. Jag tror inte på tillfälligheter.
Du vet vad som läckte ut när vi blev hackade.
Fick vi nånsin helvetesstormen stridsklar?
Nej, inget test lyckades. Inte ens Tesla kunde det. Och han upptäckte den.
-Vet du vad man säger om hundra apor? -Nej. Vadå?
Lås in dem i ett rum med skrivmaskiner. Till slut får man lite Shakespeare.
Det är dags att vi kör några scenarier där det här inte var en slump.
Chefen, vi har rapporter om en störning till.
-Kate, vi åker nu. -Fann du nåt mönster?
Medan vi jagades av ett pyroklastiskt moln hann vi inte utvärdera nåt.
-Bara en fråga. -Nej, jag vet hur du tänker.
Jag behöver den här informationen. Avstånd, tid, plats. Nån utskrift?
Kom. Kom, vi måste gå.
Jag behöver utskriften.
-Vad letar du efter? -Hon letar efter ett mönster.
-Vi måste förutse vågformationen. -Vad? Det här övergår min lönegrad.
-Kate, vi har inte tid. Vi måste gå. -Jag behöver en avläsning till.
Spring!
Det där är verkligen inte bra.
Jessie!
-Gå till bilen! -Vad är det där?
Martin, kom! Vi måste sticka! Lämna det där!
-Martin, ut! -Martin, kom igen!
Jag har den!
Martin! Martin!
-Han är död! -Nej!
Se upp!
Stormen är över.
-Kate, vi måste tillbaka. Hämta honom. -Han är död.
Skälet till att stormen inte utplånade hela parken är att vi är där vi är.
San Andreas hör till Yellowstones kaldera. Vi sitter på en tidsbomb.
-Därför måste ni bort. -Bort?
-Det är för farligt. Ta med barnen. -Det räcker att ses några timmar bara?
-Faran ökar med varje minut här. -Just det. Och du måste stanna?
Som du riskerade livet i nån öken?
-Det är fel tid för den diskussionen. -Just det. Du vill aldrig tala om det.
-Du kan parken. Var är närmaste utfart? -Nej. Lyssna, Kate.
Om du har rätt, var är vi säkra? Los Angeles? San Francisco?
Det finns ingenstans som inte är farligt. Vi lämnar dig inte.
Om du har en plan så vill jag höra den.
Om jag kan läsa av data från datorn har jag nog information.
-Hon vankar? -Då tänker hon.
Eller triangulera vågorna. Data från tre olika platser kan räcka.
-Räcka till vad? -Till att isolera vågen.
-Tror du att du kan stoppa grejen? -Vad? Vänta!
Vi? Här? Den här grejen som sliter sönder klotet?
Ja, men vi behöver lite hjälp.
En explosion som av en atombomb på ett kiloton. Var får vi den ifrån?
-Det är plan B. -Hon har en plan B.
Vi är här. Vi måste hit för att få den första avläsningen.
-Helvetesstormvapnet är operativt. -Du menar vapnet som inte existerar?
Ursäkta. Försöker bara få klarhet.
Helvetesstormen förstärker toroidala strömmar djupt nere i jordskorpan.
Ni har sett hur operasångerskor spräcker glas med rösten.
Samma sak i stor skala. Helvetesstormen är rösten, jordskorpan glaset.
Sprickan i jordskorpan släpper ut gaser under högt tryck som orsakar stormarna.
En kombination av naturkatastrofer.
Jordbävningarna släpper loss de kraftiga stormarna. De utplånar städer.
Om det är en våg borde den försvagas med tiden.
Apparaten är gjord för att bli starkare med tiden.
-Ett resonansvapen fungerar så. -Vi slår ut den med nya bombanfall.
Den är för djupt. Vårt kraftigaste vapen når 60 meter under jordytan.
-Helvetesstormen är nu 300 meter djupt. -Bomben skulle öka global spänning.
Global spänning? Har du sett nyheterna?
Ja, jag ska hålla käften.
Men det finns goda nyheter. Våra tester med vapnet har visat på en signatur.
En signal som är kopplad till de vågor med ultralåg frekvens den sänder ut.
Drönare, radiära vågor, vad vi än kan avlyssna-
-så måste vi hitta signalen. Det är första steget till att stoppa detta.
-Och om vi inte stoppar den? -Då är det här slutet.
Det finns oroshärdar runt jorden. Stilla havet, Indonesien, Yellowstone.
En helvetesstormseruption där skulle hota den mänskliga rasen.
Dra åt helvete!
Lycka till, du underbara monster.
-Är det en serverkrasch? -Verkar så. Jag är utkastad. Nån mer?
Ja, sir. Nej, vi har ett team som jobbar på det just nu.
Naturligtvis. Kalla det för en beredskapsplan.
Ja, sir. Det ska vi göra.
-Ja? -Vårt nät ligger nere. Vi är hackade.
-Förbannat! Hur stort är det? -Allt.
Har vi hittat signalen ännu?
Helvetesstormen skapar en katastrofal energivåg.
Vi behöver en lika kraftig och motsatt energivåg för att förstöra den.
Det är vad vi letar efter.
-Okej, jag tror den fungerar. -Bra jobbat, Jake.
-Väntar vi på att nåt dåligt ska hända? -Hoppas att nästa inte är lika illa.
Det är inte särskilt betryggande.
-Tala med henne. -Jag vet inte hur.
Kate, hon är inte en matematisk ekvation du kan lösa fel.
Du är hennes mor. Tala med henne bara.
Vi har nånting!
-Starta timern, spela in värdena. -Jag försöker.
-Är du okej? -Jag tror det slutade.
-Det kommer en storm. Är vi döda? -Jake.
-Jake, vi är okej. -Javisst. Det vet jag väl.
-Fick du värdena? -Ja.
Nu vet jag varför Rob gillar dig.
Vi har ett värde, vi behöver två till. Ju fortare det går kan vi dra härifrån.
-Hur tänker du? -Vi har utrustning och sambandsradio.
Vi måste dela upp oss.
Vi står på San Andreasförkastningen. Jag behöver värden från båda plattorna.
Stilla havets och Nordamerikas. Den dåliga idén är vår enda chans.
-Jag följer med pappa. -Nej, vänta.
Du går med din mamma. Jake, du följer med mig.
Vi tar bilen och får vårt värde på åsen. Ni läser av här.
Vi möts vid bron när vi är klara, okej?
Var försiktiga, sista skalvet var nån annanstans, vi har inte samma tur igen.
Du...
Var försiktig.
Jag har ett problem som måste fixas. Vem är min bästa deckare?
Drew, följ med mig. Kom så går vi.
Jag kommer.
Jordbävning!
Okej, det är över. Tillbaka till arbetet.
-Kom nu. -Huset kommer att rasa och begrava oss.
Vad jag har hört utifrån världen har du tur i så fall
In här. Koppla in. Du har 30 minuter. Klockan går.
Vi närmar oss åsen med utrustningen. Allt du behöver finns i väskorna.
Uppfattat, Rob. Vi är på väg att sätta upp den. Ironiskt, vad?
-Varför det? -Du och jag brukade gå på hajk.
Evigheter sen. Var jag fem år?
-Jag fattar att du är arg på mig. -Vad får dig att tro det?
-Vi sätter upp den här. -Arbete. Lättare än att diskutera.
Är du säker på att det är här?
Ja. Här är det. Vi sätter upp det här.
-Kate, vi är i position. -Bra. Säg till när ni är igång.
Uppfattat.
Här.
Här, koppla in den.
-Kom igen. Vad är det för fel? -Du ska trycka här.
Har man sett. Pappa har lärt dig bra.
-Jag är igång. -Jag med. Får redan värden.
-Det här är galet. -Se på frekvensen. Den ökar definitivt.
-Är det nåt problem? -Nej. Jag skulle bara på toa.
Jag ber inte om tillstånd. Det är nödläge. Kod röd, eller brun.
Bara gå. Snabba på.
-Vänta! Du tar väl inte din laptop? -Jo.
Jag kanske är där en stund. Tänkte jag kunde jobba...
Nej, du måste ge mig den. Ge mig den nu.
-Vakt! -Spärra av byggnaden.
Stoppa honom!
Vad gör jag?
Jag åker i fängelse. Men inte idag.
Ingen skit åt dig.
Upp med dig.
Ett intrång till? Vem jävlas med oss?
Du vet konsekvenserna om det spåras till oss.
-Det är inte min första dag. -Se till att det inte blir den sista.
Jag ska flyga och träffa stabscheferna. När jag landar...korrigering.
Om jag landar, vill jag få veta att situationen är raderad och sanerad.
-Är det förstått? -Ja, chefen.
Du har mitt tillstånd att gå vidare. Med fria händer.
-Mycket seismisk aktivitet här. -Oj! Titta på det där.
-Vi har en på gång snart. -Ja, nåt är absolut på gång.
Mamma? Jag tror vi får in nåt.
-Mamma? -Rob! Rob, kom.
-Är du okej? -Ja.
Kate? Kate, kom?
Rob, kom in? -Nej, mamma.
-Kate, kom in? Fan! -Är det här normalt?
Nej. Det där är inte normalt. Håll i dig.
Mamma? Vi måste sticka.
-Det där är inte bra. -Nej. Det är det inte.
-Mamma! Vi måste sticka! -Jag måste ha de här data.
-Mamma! Mamma! -Jessie!
Snälla mamma! Kom!
Jessie, spring! Stick, Jessie!
-Mamma, vi måste sticka! -Jag har det! Spring!
Spring! Kom nu!
Ner på marken!
Vi måste sticka! In i bilen!
Har du nån aning om hur svåra problem du har?
Jag? Menar du inte "vi"?
Okej, okej, jag fattar...
Jag tror inte du förstår din situation.
Vi tittade i din dator. Du hackade regeringen och stal hemliga dokument.
-Vart skickade du dem? -Till min mamma.
Jag trodde det var ett recept på sockerkakor.
Jag skickade dem till professorn.
-Hon vet mer om detta än vad vi gör. -Det gör hon inte. Vi har alla data.
Ett helt nätverk av information. Hon är bara en person. Tänk om hon har fel?
Hon får inte leda mänskligheten till undergång i ett försök att rädda den.
Nej, för det har du väl täckt upp? Kom igen, du vet att du vill.
-Tränar du? -Lyssna, din lilla smutsfläck.
När det här är över och du och professorn är statsfiender-
-ska jag se till att ni slutar i det mörkaste, vidrigaste hål som finns-
-och tillbringar av era långa, plågsamma liv där-
-om du inte berättar var hon är.
Var är hon?
Rob, kom. Rob, kom.
-Varför svarar de inte? -Jag vet inte.
-De fastnade väl inte i explosionen? -De borde ha varit mittemot oss.
-De kan ha hamnat i utbrottet. -Nej.
-Rob, kom. Vi behöver infon. -Jag trodde du var orolig för pappa.
-Det är jag. -Nej, det gäller hans info.
-Skulle jag inte oroa mig för din far? -Vem vet vad du oroar dig för?
Vi letar inte efter dem. Vad gör du?
Kollar efter ett viktigt mejl.
-Jag ska leta efter pappa. -Nej. Vi delar inte på oss nu.
Från Drew Allt är här. Fascinerande läsning.
Det var som fan! Han fick tag i filerna.
Du bryr dig bara om de där filerna fast pappa kan ha dött i en explosion!
-Det finns större saker än familjen. -Inget är större än familjen.
Du har rätt. Men ibland är inte världen svart eller vit.
-Varför kan den inte vara det? -Den har aldrig varit det för mig.
Jag gör uppoffringar. Och farliga saker för att jag måste.
För att det är mitt kall. Och jag hoppas du förstår det en dag.
Men för tillfället...raring...
Så går vi och letar efter din pappa.
Rob? Hör du mig?
Vi har inte hela dagen så det här fortsätter tills du ger mig anledning.
-Var är hon och vad gör hon? -Jag vet inte. Jag svär.
Chefen, spaningen tror att de hittat helvetesstormens vågsignatur.
Jag kanske inte behöver dig ändå.
Kate! Jessie! Kom.
Är de inte här?
Kate! Kate, Jessie, kom.
Kate, kom.
-Kate! Jessie! -Jessie!
Kate, kom. Snälla.
Kom igen nu.
-Rob? Var är de? -Där är de. Kom.
-Rob! -Pappa!
-Jessie! -Pappa!
Pappa!
Så skönt att se dig. Vi har dina data. Hoppas det var värt det.
Det blir det. De vill ha dem.
Till bilen. Sätt fart!
Jag landar snart. Behöver svar. Hur lång tid har vi?
Vågen träffar Yellowstones kaldera om mindre än 5 timmar och 25 minuter.
-Hur hindrar vi det här? -Vi jobbar på det.
Jobba fortare.
Vad hoppas du göra med alla data?
Hur stoppar du en tidvattensvåg?
-En trickfråga? Det går inte. -Teoretisk. Vad skulle du göra?
Gräva ett dike i havsbotten. Vågen energi försvinner neråt.
Det är faktiskt rätt.
-Jag tänkte säga det. -Kate, jag har redan sagt det.
Det skulle krävas en massiv explosion. Vi talar kärnvapen.
På exakt tid och plats. Enda sättet att ta ut vågen.
-Utan det har vi ingenting. -Okej. Plan B då.
-Hur går det med plan B? -Plan B.
Hej. Jag behöver tala med Pierce.
-Chefen, det är telefon. -Jag är upptagen.
Jag sa det till henne. Men hon sa att det var viktigt.
-Hon? Vem? -Professorn.
-Okej... Koppla in henne. -Ja, chefen.
Professorn, glad att höra av dig. Jag är här med din lilla kompis Drew.
-Kate, Pierce vet vad jag sände dig. -Drew, är du okej?
En tia på sjukhusens smärtskala.
Vi berättade just hur mycket vi ogillar förräderi här.
-Det var en fysisk demonstration. -Pierce, din skitstövel, lyssna på mig.
Drew gav mig inte bara info om helvetesstormen. Jag har alla filerna.
Jag har bevis på att du kände till vapnet. Att dina filer hackades.
Bevis för att det aktiverades när du försökte rädda det.
Du har blod på dina händer. De är täckta av blod.
Det låter inte bra.
Vi kan göra en deal innan det blir värre. Jag kan stoppa det.
-Men jag behöver militär hjälp. -Militären? Vad exakt föreslår du?
Jag behöver något som är kapabelt till en explosion på ett kiloton.
Skojar du? Du talar om ett litet kärnvapen. På amerikansk mark.
Ja, och vi kan göra ett rättvist byte. Alla filer mot din hjälp och Drew.
-Du talar om kärnvapen. -Helvetesstormen slutar inte.
Om vågaktiviteten tänder Yellowstone är allt slut. Det blir inte värre.
-Du har rätt. -Förlåt, kan du upprepa.
Apparaten når Yellowstones kaldera om drygt fem timmar.
-Med rätt verktyg stoppar vi den här. -Hur mycket makt tror du jag har?
Du har tillräckliga medel. Du lyssnade inte på mig. Gör inte om misstaget.
Jag hör av mig.
Man måste gilla hennes stil. Är jag fri att gå nu?
Inte precis.
Om det här ska fungera måste vi ner i underjorden.
Det finns ett tunnelsystem. I de gamla gruvorna. Det borde vara djupt nog.
-Vad väntar vi på? -Då går vi.
Det är ingen dålig idé. Kan vara en vinn/vinn situation.
Sätt ihop ett team. Ge henne medlen. Har hon rätt så gör vi rent hus.
Som jag sa, jag vill ha den här röran tvättad och sanerad.
-Och om hon har fel? -Då spelar inget någon roll.
Vi är körda allihop.
Professorn är informerat om er ankomst. Vi skickar exakta koordinater.
Ni måste se till att lasten når henne.
Uppfattat. Jag ordnar det, sir.
Det kommer närmare.
Hallå!
Det är säkert för tillfället. Några fler skalv så kanske allt rämnar.
Några jordbävningar till så rämnar allt.
Vi vet inte ens om grejen kommer hit. Jag vill inte vara här längre.
-Det besvarar den frågan. -Är det plan B?
Låt oss hoppas det.
Vad gör ni? Penny! Penny!
Är du okej? Vad har de gjort med dig?
Sluta! Ni kan inte göra såhär!
Nej, nej, nej. Nej, nej.
-Ni kan inte. Sluta. -Ledsen. Lösa trådar.
-Trodde inte vi skulle ses så snart. -Tur. Började i öknen. Slutar här.
Låt oss hoppas det.
-Vart ska de? -Rutin. De kommer tillbaka.
Det här är Jameson, vår bombtekniker, som beordrat.
-Jag hoppas ni vet vad ni gör. -Har du en atombomb i den där?
Ja, en SADM. Speciell Atom Demolerings Materiel.
Kapabel till en kilotons detonation. Det lär vara du som vet var och när?
-Ni går ner 1,6 km där. Tiden är knapp. -Fjärravfyrning funkar inte där nere.
-Jag antar inte alla ska gå ner där. -Nej, de stannar här.
Koppla av. Strax tillbaka.
Jag vet att det är en kliché, bara tryck på den röda knappen.
-Jag trycker inte på nåt. -Du måste, raring.
Du detonerar ingenting. Den startar bara timern. Det klarar du.
-Jag kan inte. -Det här är inte som att måla dig grön.
-Du vet om det? -Ja. Och jag är stolt över dig.
Jag måste ändra på mycket men det här en uppoffring. Kan du det?
Ja. Mamma? Jag älskar dig.
Jag hatar att avbryta, men vi måste gå.
Behåll den tanken, okej? Du klarar det här. Jag älskar dig.
Jag hoppas verkligen det här fungerar.
-Är du okej? -Ja. Sätt fart.
Vi vet inte skadornas omfattning. Rapporter om...
Tiden börjar rinna ut.
Basen till Fågeln. Kom. Slut.
Basen till Fågeln! Basen till Fågeln! Kom!
Här är Fågeln, sir. Jag är i vänteläge ovanför förkastningen.
Paketet är på väg. Hela området är instabilt.
Det är uppfattat.
Tre timmar kvar.
Kom igen. Fortsätt framåt.
Vi går till mitt hus. Kom nu!
Där är det.
-Är du okej? -Ja.
Jag kan aktivera bomben men du måste säga när.
-Vänta, den är nära. Var beredd. -Vi är apterade och redo.
-Inte ännu. Måste ske på exakt tid. -Vi måste spränga snart.
-Hoppas du har räknat rätt, doktorn. -Det har hon.
-Basen till Fågeln. Kom. -Fågeln här. Explosioner omkring mig.
Förbannat!
Jag hatar att säga det, men vi måste dra nu.
Kate?
Jessie, tryck på knappen nu!
-Du måste trycka på den! -Jag kan inte lämna dem där.
Du måste. Vi måste lyda våra order.
Jessie, de hinner ut men du måste starta timern.
Tryck på knappen.
Jessie, du klarar det här.
-Hon gjorde det. -Vi sticker!
Atombomben är armerad, chefen.
-Nu sticker vi. -Ni går ingenstans.
-Vad gör du? -Lyder order.
Förrädare.
Vi måste sticka.
Vi hade inget val. Vi måste härifrån.
-Jag kan inte lämna dem. -Vi måste till helikoptern.
Kom nu! Kom igen!
Vi måste sticka. Kom nu!
Mamma?
Det finns ingen hämtning!
-Jag ser ingen helikopter. -De sa de skulle komma tillbaka.
-Ser du nån helikopter? -Nej. Nej, de lämnade kvar oss.
Kom nu!
Den är stor!
Här är utgången! Sätt fart!
-Mamma! Pappa! -Nej, Jessie!
-Jessie! Vi måste sticka! -Pappa!
Pappa! Mamma!
Pappa!
-Vad hände med helikoptern? -Det finns ingen. Det var en fälla.
In i bilen! In i bilen!
Alla håller i sig!
Nej!
-Fortare! -Vi är inte utanför explosionsradien!
-Hur vet vi när vi är säkra? -Vi är inte döda.
-Hur mycket tid har vi? -Ingen!
-Är det över? -Ja, det är över.
Hur vet du det?
Hon har den här otäcka vanan att alltid ha rätt.
Inte om allt.
Du är okej, doktorn. Vårt land kunde behöver fler som du.
Jag tror hon har gjort sin uppoffring.
Jag tror vi alla har gjort det.
Dags att vi ger oss av.
Du, professorn? Får jag extra poäng för det här?
Strunt samma. Jag frågar senare.
Översättning: Mikael Jansson