Subtitles by sub.Trader subscene.com
Ébresztő, amerikaiak!
NEMZETI OPERAHÁZ
Homályos világban élünk.
- Homályos világban élünk. - Este nincsenek barátok.
Lebukott. A balhé az eltüntetését leplezi.
- Megvan a kapcsolat. - Beviszem vagy megölöm.
Két perce van választani.
- A csomag? - A ruhatárban.
Maradjon!
Fogd!
Mit csinálsz? Mit csinálsz?
Ki vagy?
- Este nincsenek barátok? - Egy van. Vigye a találkozóhelyre!
Ruhacsere. Az ukránok egy civilt várnak.
- Sose láttam ilyen tokozást. - Nem tudjuk, mikori, de valódi.
- Tud kiutat? - Alagút a csatornáig.
Fogja! Vigye ki az ő útján! A mienkben nem bízom.
- Lekapcsolható? - Központilag.
- Több van? - Takarítanak.
- Meghalnak a nézők? - A csóróbbak.
- Ez nem feladatunk. - Nekem igen.
Menjen!
Nem kell megölni őket.
- Ő nem a mi emberünk. - De jókor jött.
Gyerünk!
Ez nem ő!
Ha kiképeznek rá, kibírod úgy 18 óráig.
Szóval a társaid 7-re már eltűnnek.
Ő 18 percig se bírta. Nem volt rejtegetnivalója.
Egy senkit csempésztél ki.
Kockázatos.
Vagy talán ebben bíztál?
Halál. CIA-holmi.
Mentsd magad, ha őket már nem kell.
Mindjárt 7 óra. Ajjaj!
Ez siet.
Vissza kell tekerni egy órával.
Köpd ki!
Üdvözlöm a túlvilágon!
Mesterséges kómában volt,
amíg kihoztuk Ukrajnából, és rendberaktuk a száját.
A kapszulákban nincs méreg.
- Miért? - Teszt volt.
Teszt?
Kihúzták a fogaimat.
A csapatom kijutott?
Nem. Orosz zsoldosok lehettek.
Valaki köpött.
Maga nem. Inkább meghalt, semhogy feladja a bajtársait.
Azt hisszük, hogy berohannánk az égő házba.
De amíg nem éreztük a hőséget, nem tudhatjuk.
Maga bemegy.
- Kiszállok. - Nem dolgozik nekünk. Meghalt.
A feladata a nemzeti érdekek fölött áll.
Ez a túlélésről szól.
Kiéről?
Mindenkiéről.
Hidegháború dúl. Jéghideg.
Aki kiismeri magát benne, már el is veszett.
Szétosztott tudás kell. Nem adhatok magának mást,
csak egy gesztust, amihez tartozik egy szó:
„tenet”.
Vigyázzon vele!
Kinyitja a jó ajtókat, de néhány rosszat is.
Maga se tud többet?
A teszten, amit kiállt, nem mindenki megy át.
Egy ellenőrmellény és írótábla majdnem minden ajtót kinyit.
Majdnem.
Szintúgy a „tenet”.
Semmi csevegés. Titok, hogy mit csinálunk.
Azt hittem, itt megtudom.
Itt csak a „hogyan”-t tudhatja meg.
A „mit” a maga dolga. Semmi közöm hozzá.
Úgy tudok bármit is csinálni,
ha legalább sejtem, mi fenyeget minket.
Úgy tudom, a 3. világháborút próbáljuk elkerülni.
- Egy atomholokausztot? - Nem.
Rosszabbat.
Célozzon és lőjön!
- Ez üres. - Célozzon!
Nézze meg a tárat!
Ez hogy?
Az egyik golyó, csakúgy mint mi, előre halad az időben.
A másik visszafelé.
Meg tudja mondani, melyik?
Na és most? Inverz tárgy. Az entrópia csökkenése jellemzi.
Ezért úgy látjuk, hogy visszafelé mozog.
Maghasadás kiváltotta inverz sugárzás lehet.
- A maguk műve? - Még nem tudunk ilyet.
Akkor honnan van?
A jövőben gyártja ezeket valaki.
És visszaküldi őket ide. Próbálja ki!
El kell, hogy ejtse.
- Miért mozog, mielőtt megfogom? - A maga szemszögéből felszállt.
A tölténynek viszont ez esés volt.
- Az okozat előtt van az ok. - Nem. Csak mi érzékeljük úgy az időt.
- És a szabad akarat? - Nem mozdul, ha nem teszi oda a kezét.
Oda-vissza maga csinálta ezt.
Ne próbálja megérteni.
Érezze!
Ösztönből. Vágom.
Miért olyan furcsa érzés?
Mert nem kilövi a golyót,
hanem elkapja.
- Volt már dolgom ilyen lőszerrel. - Terepen?
- Majdnem eltalált. - Akkor nagy szerencséje volt.
Az inverz lövedék durva roncsolást végez. Nagyon durvát.
- Ez mostani lőszer. - Lehet, de a jövőben invertálják.
Honnan van?
A falból. Vizsgálatra kaptam, akárcsak a többi anyagot.
- Elemezte a fémet? - Persze. Miért?
Az ötvözet árulkodik a gyártás helyéről. Nézze,
ez nem egy Armageddon.
A töltény nem vészes, mert egyszerű szerkezet. Ólom, rézhüvely, lőpor.
De miért ne tudnának bármi mást is invertálni?
Egy atombomba is csak a jövőnkre veszélyes.
Viszont egy inverz fegyver a múltunkra is kihathat.
A célzott kereséssel egyre több inverz anyagot találunk.
Összetett tárgyak alkotórészeit.
Mik lehetnek ezek?
Egy eljövendő háború jelei.
- Igen? - Homályos világban élünk.
Este nincsenek barátok. Hát él?
- Holtak is kérhetnek ezt-azt. - Konkrétan?
- Mumbai ügy. Sanjay Singh-get keresem. - Singh?
- Sose mozdul ki, s a háza olyan, amilyen. - Olyan. Pont azt nézem.
Megnézem, ki ér rá. Bombay Yacht Club, két óra múlva.
Hallom, sürgősen be akar mutatkozni egy prominens mumbainak.
- Neil vagyok. - Beszélnem kell Sanjay Singh-gel.
- Az lehetetlen. - Tíz perc kell. Maximum.
Hogy meddig tart, nem érdekes. Élve kijutni onnan, az a gond.
Túszul ejtene egy gyereket? Egy nőt?
Csak ha muszáj. Nem akarok nagy feltűnést.
- Igen? - Egy vodka-tonikot és egy light kólát.
Mi az?
- Nem iszik munka közben. - Jól informált.
Az nem árt a mi szakmánkban.
A szódát szeretem.
Nem igaz.
- Jól ejtőernyőzik? - Bokámat törtem a kiképzésen.
Alacsony az a ház ejtőernyős ugráshoz.
- De kötélugorható. - Nincs olyan szó, hogy „kötélugorható”.
Ha nincs is, máshogy nem jutunk ki onnan.
Meg be se jutunk.
Tudom, fáradt vagy. Én is fáradt vagyok.
Nyugalom! Ukrajnában kis híján végzett velem egy furcsa lőszer.
Tudni akarom, ki a szállító.
Én Sanjay vagyok. Maga ki?
- Nem csevegünk? - Nincs senki, aki jöjjön. Nincs segítség.
Ne hagyja kihűlni.
Miért ismerném a szállítót?
Olyan ötvözet csak Indiában készül. És ami indiai, az maga.
Szép feltevés.
- Levezetés. - Ha maga mondja.
De barátom, a fegyver sose mozdítja elő egy tárgyalás sikerét.
Engem sose tárgyalni küldenek.
És nem is alkudozni. Viszont nekem mindenki mindent elmond.
Nem tudom. Nincs mit mondanom.
Maga fegyverkereskedő, könnyű meghúznom a ravaszt.
De van olyan elv, mondjuk úgy, „tenet”, amit nem szeghet meg.
Ha a „tenet” olyan fontos, mondja el maga.
- De mindent. - Majd ha nem fog fegyvert a férjemre.
Sanjay, tölts egy italt a vendégünknek.
Egészségére. Priya.
Ez a maga biznisze?
A férfiak világa egy férfit lásson a csúcson.
- Az, akit keres, Andrei Sator. - Az orosz oligarcha?
- Ismeri? - Csak hírből. Földgázból gazdagodott meg.
Londonba költözött. Azt mondják, összeveszett Moszkvával.
Stimmel.
De az a földgáz plutónium volt.
Engem az érdekel, miért adott el neki invertált lőszert.
- Közönséges lőszert adtam el neki. - És hogy invertálhatta őket?
Nyilván afféle közvetítőként működik.
A mi időnk és a jövő között.
- Kommunikálni tud a jövővel? - Mind azt tesszük.
E-mail, bankkártya, SMS. Minden eltárolt adatunk üzen a jövőnek.
A kérdés az, tud-e a jövő válaszolni.
Ezt kell kiderítenem?
Csak egy friss és üde főhős férkőzhet Sator közelébe.
És maga üde, mint a harmat.
Szálljon rá! Tudja meg, hogy mit kap és hogyan.
- Bevonhatom a briteket? - Van egy kontaktom, akit Sator nem ér el.
Van menekülési terve?
Van, de utálom.
- Segíthetek, uram? - Mr. Crosbyval ebédelek.
Felteszem, Sir Michael Crosbyra gondol.
- Tegye fel. - Jöjjön velem, kérem.
Hozzáláttam, ha nem haragszik.
Majd utolérem. Ugyanazt kérném.
- Küldöm a pincért. - Csak mondja meg neki.
Érdeklődik egy orosz állampolgár iránt.
Brit és orosz. Óvatosnak kell lennem.
Kapcsolatban áll a szolgálatokkal. Szóltam, hogy csak eteti őket, de...
- Nem törődnek vele. - Meséljen róla!
Felteszem, hallott a szovjetek titkos városairól.
Zárt, térképen nem jelölt városok titkos üzemek körül.
Időközben a legtöbb nyitott, normális város lett.
Az nem, ahol Sator felnőtt. A Sztálszk-12.
A 70-es években úgy 200 ezren lakták.
- Ma elhagyatott. - Igen?
Történt valami baleset. Utána föld alatti kísérletek folytak ott.
Két hete, az opera elleni támadás napján robbanást regisztráltunk
Észak-Szibériában, épp ott, ahol Sztálszk-12 volt.
Sator a térképnek arról a fehér foltjáról érkezett,
nagy tervekkel
- és pénzzel, hogy bekerüljön az elitbe. - A neje útján?
Katherine Barton Sir Frederick unokahúga.
- A Shipley's-nél ismerte meg Satort. - Boldogok?
Elhidegültek egymástól.
- Hogy jutok el Satorhoz? - A nő útján.
- Ön túlbecsüli a csábítási képességeimet. - Aligha.
Van egy aduászunk.
- Zacskóban tart egy Goya-képet? - Hamis, a spanyol Arepo rajzolta.
Két ilyet koboztunk el egy berni csalótól.
A másik?
A Shipley's-hez került. Katherine Barton hitelesítette.
Elárverezték. És mit gondol, ki vette meg?
A férje?
- Tudta a nő, hogy hamis a kép? - Nem tudjuk.
De a rossz nyelvek szerint Katherine közel állt Arepóhoz.
Ne vegye zokon,
de nálunk, ha valaki milliárdosnak adja ki magát,
egy Brooks-öltöny nem elég.
- Gondolom, van egy keret. - Mentse meg a világot, utána elszámolunk.
- Ajánlhatok szabót? - Találok magamnak.
A sznobizmus nem brit monopólium.
Nem monopólium, inkább nemzeti kincs.
- Becsomagolná nekem? - Semmiképp.
Viszlát, Sir Michael.
Miben segíthetek?
Bocsánat, nem szóltak, hogy jön, Mr...
Goya.
- Mr. Goya. - Nem. Önt javasolták, ha Goyáról van szó.
Ez rendkívüli.
Mennyit érhet?
Ne szaladjunk előre.
Sok munka van vele az értékbecslés előtt.
Származáskutatás, mikroszkópos vizsgálat, röntgen.
De mit súg róla a szíve?
Mit is mondott a kép eredetéről?
Tomas Arepo.
Aprópénzért vettem egy dühös svájci bankártól.
Eljutottam Arepóhoz, és üzletet szimatoltam,
mikor elmondta, mennyit adott egy képéért a férje.
Hol az üzlet? Ez ócska hamisítvány.
Nagyon jó hamisítvány. Maga tudja a legjobban. Az üzlet az értesülés.
Hogy segítettem becsapni a férjem?
Hasonló dologban utazunk, de nehéz elérni őt.
- Ha meg tudnánk egyezni... - Megegyezni?
Zsarolás a neve. Ne féljen a szótól.
A férjem se fél.
Megelőzte magát.
- Tudja? És nem csinál semmit? - Miért csinálna?
- Kilencmilliót bukott. - Többe került az út, amire elcipelt.
Hol voltak, a Marson?
Vietnámban, a jachtunkkal. A jachtjával.
Stimmel az öltönye, a cipője, az órája.
De idegen ezen a pályán.
Akik annyit összeharácsolnak, mint a férje,
nemigen szokták tűrni, hogy megrövidítsék őket.
A képpel tart sakkban engem.
Rendőrséggel fenyegetett. Börtönnel. Ahogy kell.
Ellenőriz engem. A kapcsolatomat a fiammal. Mindent.
Lehetetlenné tette, hogy megszabaduljak tőle.
Nincs harc.
Csak könyörgés.
Vietnámban próbáltam újra szeretni őt. Hátha akkor visszaadja a fiamat.
Ültünk azon a rohadt hajón, néztük a naplementét.
Játszottuk, hogy az van, mint régen. Boldognak tűnt, hát megkérdeztem.
Erre tett egy ajánlatot.
Elenged, ha lemondok a fiamról.
Hevesen reagáltam. A partra vittem Maxet. Ő felhívott, bűnbánó volt.
Mikor visszamentünk, egy nőt láttam leugrani a hajóról, ő meg eltűnt.
Irigyeltem azt a nőt.
- Féltékeny típus lenne? - Mert szabad volt.
- Nekem csak álom leugrani a hajóról. - Van egy közös fiuk.
Ő az életem.
- Tudta, hogy a kép hamisítvány? - Nem.
Jóban lettünk Tomasszal, túl jóban.
Hibáztam. De Andrei nem ismeri a hibát, csak az árulást.
De nem csaltam meg a férjemet. Elszalasztottam a lehetőséget.
- És ő futni hagyta Arepót. - Ha találkozott volna vele,
tudná, hogy nem fut már sehova.
- Telefonon beszéltünk. - Azt sem tud már.
- Hol a kép? - Miért?
Mutasson be a férjének!
Cserébe eltüntetem a képet. Úgy nem lesz mivel zsarolnia magát.
Talán tőlem kap új esélyt...
- Nem kell megmentő. - ...az árulásra.
A férje barátai? Tudta, hogy idejönnek?
Ne féljen, nem ölik meg.
Andrei nem akar problémát a helyi hatóságokkal.
Nem nyertem el a tetszését.
Nem arról van szó. Csak jobb túlesni a nehezén, amíg nincs tétje.
Szám a bal zsebében. Ne otthonról hívjon.
Nem fogja felvenni.
Még meglephetem.
Egy órája rendeltem chiliszószt.
Indulhatnánk?
- Kérem. - Azt akarja, hogy lássa.
És az van, amit akar.
Úgy látom, nem mindig.
- Anna szerint Pompejiben lesz láva is. - Együtt utazunk oda.
Én is megyek.
Mondtam, hogy meglepem.
- Bájos kis srác. - Ő a mindenem.
- Hol van a kép? - Oslóban. A reptéren.
- A reptéren? - Tudja, mi a Freeport?
- Raktár olyan műtárgyaknak, amiket... - Még nem adóztak le.
Egész hálózatot csináltunk.
A Rotas cég építette őket. Én hoztam az ügyfeleket.
- Ezek kis adóparadicsomok. - A tárgyak megtekinthetőek,
és az ügyfélnek nem kell adót fizetnie utánuk.
Afféle tranzitváró műtárgyaknak?
Műtárgyak, régiségek, bármi, ami értékes.
- Bármi? - Ami legális.
De olyan, mint a svájci bankrendszer: homályos.
Nyilván tudja, a vámszabadraktárak zöme csak raktár,
mi viszont lehetővé tesszük a tárgyak...
A Rotas miatt Oslóra tippelek.
Erre vannak a termek.
- Tippel? - Tippel?
Évente 4-5-ször utazunk oda.
- Műélvezni? - Meg amit Andrei csinál.
- A művészet nemigen érdekli őt. - De a Freeportok igen.
Itt, akárcsak a Pentagonban, minden terem épület az épületen belül.
Ha egy megsérül, a többi ép marad.
Igény szerint mód van biometrikus beléptetésre rögtön...
- landoláskor. - A terminálból?
- A magángépből. - Hát persze.
A logisztikai részleg a Freeportok között
vámolás nélkül szállít bárhonnan bárhova.
- Mit fog ott keresni? - Biztos tudni akarja?
Nem.
- Hozzon majd ólmos kesztyűt. - Jézusom.
- Sugárzik. - A felderítéskor
mérje fel a tűzvédelmet.
- Iratokra veszélyes... - A tűz? Hogyne!
- Nem, a tűzoltóvízre gondoltam. - De mi nem vízzel oltunk.
Halogéngázzal pillanatok alatt kiszorítjuk a levegőt a beltérből.
- Megmutatja? - Ha megtenném, megfulladnánk.
- És a személyzet? - A termekbe fújjuk a gázt.
Elég kijönniük a folyosóra. Van rá tíz másodpercük.
- Az is több a semminél. - Nos, ügyfeleink jól tudják,
hogy nálunk a vagyontárgyaik állnak a legelső helyen.
Csodás.
Minden ajtó tűzálló. Hidraulika és egyszerű számkódos zárak.
- Lezáráskor játszva kinyithatók. - Lezáráskor?
A külső ajtók hibabiztos zárásra váltanak,
de a belsők alapállapotba kerülnek.
Feltörhetők. Gyerekjáték a meló.
Gyerekjáték? Ez egy őrzött reptér.
A klimatizálás a fő gondjuk, nem a védelem.
Hogy juttatunk be akkora tűzerőt, ami beindítja a vészlezárást?
- A hátsó falon át. - Kitalált valamit?
Nem fog örülni.
Nekivezetne egy repülőt?
De nem fentről. Semmi nagy dráma.
Odahoznánk egy gépet a gurulóúton, és áttörnénk vele a hátsó falat.
Mekkora gép lenne?
Hát, az a rész már egy picit drámaibb.
Ő Mahir. A csapata felel a repülőgépért.
- Utasok nem lehetnek. - Norsk Freight.
A hangáruk a Freeport mellett van.
Teherszállító gép? És a legénység?
- Leküldjük őket a csúszdán. - Menet közben?
Miért? Nem lesz semmi bajuk.
Vakmerő terv.
„Vakmerő”, ez jó. Attól féltem, „eszelős”-t mond.
És ha lebuknak?
- Nem fogunk. - És ha mégis?
Terrorcselekménynek tűnik, de nincs halott.
Gyors kiadatás után eltűnünk a képből. Mínuszos hír leszünk.
Az a durranás nagyságától függ.
- Az aranyrudakkal is lehet játszani. - Aranyrudak?
- A Norsk Freight szállít aranyat is. - Kiszórhatjuk a kifutópályára.
Tojni fognak az épületre, azt garantálom.
Az ötszög közepén levő tér túl nagy. Ott van valami.
Nem tudom, mi. Nincs feltüntetve.
- 45 másodperc volt. - Az elég.
De nem futni fog?
Oké, maga jön. Kezdjen pakolni!
Kérem, menjenek át a fémdetektoron!
Uram?
Parancsolnak kávét vagy vizet?
Kérek egy presszókávét.
- És ön? - Semmit, köszönöm.
Mindenki vega a gépen? Itt csak vegetáriánus ételek vannak.
Azt talán húsosnak nézem,
de a másikat nem. Vagy egyik se az.
Nincs ráírva. A fene tudja.
Erre, uraim.
Uraim, ez a páncéltermük.
Folytassa! Semmi rádió.
Gyerünk!
Jóga.
Gyerünk! Indulás!
Gyerünk!
Igen.
Tíz másodperc, igaz?
Van itt még valaki.
- Segítsek? - Az jó lenne.
- Hozzá ne nyúljon! - Mi történt itt?
Még nem történt meg.
Ne ölje meg!
Meg kell tudnunk, lebuktunk-e.
Hogy kerülsz ide? Ki vagy?
Honnan tudtál rólunk?
Indulnunk kell.
Mi lett a másikkal?
Elintéztem.
Túl sokat láttam. De még élek, tehát úgy döntött, megbízik bennem.
- Vagy már nem vagyok a régi. - Arra nem fogadnék.
Hidegháború zajlik.
- Nukleáris? - Temporális.
- Időutazás? - Nem.
Tárgyak entrópiájának visszafordítása.
Fordított kronológia? A Feynman-Wheeler-elmélet,
mely szerint a pozitron fordított idejű elektron?
Pontosan.
- Fizikából doktoráltam. - Belépőnek jó.
Ennek a következményei...
- Titkosak. - Miért vont be?
Egy képre és pár doboz töltényre számítottam.
De nem lepődött meg.
Visszamegyek Mumbaiba néhány válaszért.
A közvetítőm lesz. De ne feledje, magának ez
a plutóniumról szól.
- És ha végeztünk, megölik. - Ha nem ők, akkor maga, nem?
- Jobb lenne, ha én dönthetnék. - Igen.
Azt hiszem.
Maga volt?
- Mit talált a raktárban? - Két ellenfelet. Az egyik inverz volt.
A szimplát elintéztük, az inverz viszont megszökött.
- Egyszerre bukkantak fel? - Igen.
A két ember egy volt.
- Sator elhelyezett ott egy fordítót. - Fordítót?
Egy gépet, ami invertál.
Azt mondta, hogy azt még nem találták fel.
Nem is. Sator a jövőből kapta.
- Milyen célra? - Pont az a dolga, hogy ezt kiderítse.
- Találkoztak? - Majdnem.
Kínálhat valamit, ami érdekli őt.
- Úgymint? - Plutónium-241-et.
Sator egy adag olyat próbált ellopni a CIA-től
a kijevi operában.
El is lopták. De nem Sator.
- Hanem ki? - Az Ukrán Biztonsági Szolgálat.
Egy hét múlva Tallinnba viszik.
Nem segíthetek hozzá egy fegyverkereskedőt
bombába való plutóniumhoz.
- Ki fogom iktatni őt. - Satornak életben kell maradnia.
Addig, amíg ki nem derül, mi a szerepe.
Használja ki az alkalmat, de ne vesszen el a 241-es.
- Túl kockázatos. - Egy terrorista tömegpusztító bombája
- semmi ahhoz képest, amire Sator készül. - Mert mire készül?
A jövő támadást intézett ellenünk.
Sator őket segíti. Meg kell tudnunk, hogyan.
- Olvastam, mi történt. Megvan a kép? - Amiatt már ne aggódjon.
- Megsemmisítette? - Nem mondta, hogy szüksége van rá.
- Tudja már? - Nem. Türelem.
Türelem? A fiam napról napra kevesebbet gondol rám.
Nem tart soká. De addig is mutasson be neki.
Mint kit?
Mint diplomatát ismert meg Rijádban, még tavaly júniusban.
- Voltunk ott egy partin, de júniusban? - 29-én. 7-kor kezdődött.
Lazac helyett sügér volt a menü. Sator hazament, utána ismert meg.
Találkoztunk a Shipley's-ben, és most itt. Megmutatná nekem a hajót.
Azt hiszi majd, a szeretőm.
- És kíváncsi lesz rám. - Vagy megöleti.
- Attól ne féljen. - Úgy tűnik, hogy félek?
70 ember fér el rajta. Két helikopter, meg persze rakéták.
A kalózok ellen?
Andrei kormányokat játszik ki egymás ellen.
- Ha szorul, ide menekül. - Megyünk együtt?
- Nem tudom, Volkov bevállal-e utast. - Mehetünk az enyémmel.
Max!
Kicsoda az amerikai?
- Egy barátom. - Ő járt a Shipley's-ben.
És őt akartad megveretni.
Újra kérdezem: Ki ez?
- A rijádi követségen ismertem meg. - Diplomata létére jól verekszik.
A paranoiában te vagy otthon.
Kedves ember, meghívtam a vacsorára.
- Max! - Kirándul Pompejiben és Herculaneumban.
Elküldted nélkülem? Megígértem neki, hogy én is megyek.
Mondtam, hogy más programod van.
A barátoddal.
Ne olyan hevesen. Legalább vigyél el előtte vacsorázni.
- Mr. Sator... - Hagyjuk ezt.
Csak mondja meg, lefeküdt-e már a nejemmel.
Nem.
Még nem.
- Hogy akar meghalni? - Öregen.
Akkor rossz szakmát választott.
Nem messze van egy üres telek. Odavisszük, és felvágjuk a torkát.
Nem keresztben, középen lesz egy lyuk.
Azon a lyukon betoljuk a levágott heréit a légcsövébe.
- Rafinált. - Öröm nézni, ahogy egy ellenszenves ember
a golyói után turkál a torkában, mielőtt megfullad.
- Minden vendéget így fogad? - Végeztünk.
Szereti az operát?
- Nos? - Ne itt.
- Vitorlázik? - Ismerős az a játék.
8-kor a dokkban. Nem játék lesz.
8-kor.
Max már túl sokat mulasztott. Visszaviszem Angliába.
Az iskola nem tolerálja ezt.
- De igen. - Végighallgatsz?
Játszhatod a királyt, de egy undok kis ember vagy,
aki kínozza a nőt, aki már nem szereti.
Milyen
harcias vagy ma.
- Úgy látod? - Igen, úgy.
Féltél, hogy megsemmisült a kép?
Megéreztem, hogy el kell hoznom a raktárból.
Mindig is megéreztem, mit hoz a jövő.
Azért van ez az élet, amiből már nem kérsz.
Vitorlázunk vagy búvárkodunk?
Kiemelés!
Mit tud az operáról?
2008-ban egy hétre elfoglaltak egy eldugott orosz rakétasilót.
Mire visszafoglalták, eltűnt 3/4 kiló 241-es az egyik robbanófejből.
Az a plutónium bukkant fel 14-én, a kijevi opera elleni támadáskor.
Átfordulás!
Mi a javaslata?
- Társuljunk! - Magával én nem társulok.
Túlságosan jól vigyáz magára. Nincs múltja.
Fegyverekben utazom. El tudom tüntetni a nyomaimat.
- Olyan meglepő? - Egy titkosügynöktől nem az.
Jobbra!
A pokolba veled!
- Ezt nem lehet csinálni a hajóval! - De, ha muszáj.
Kat...
- Miért nem hagyta meghalni? - Szükség van rá.
Az üzlethez?
- Nem az vagyok, akinek hisz. - Tudom.
- Megmutatta a képet. - Sajnálom.
El kellett jutnom hozzá. Nem tudja, mit csinál a férje...
Tudjuk, hogy fegyverkereskedő.
- Sokkal több annál. - Miért, mi?
Mindnyájunk élete Sator kezében van, nemcsak a magáé.
- Mr. Sator látni kívánja. - Megyek.
Most.
Gatyában kíván látni?
- Bízzon bennem! - Kizárt. Többször nem fog átverni.
Van más esélye?
Csak a saját célja érdekli. Nem törődik se velem, se a fiammal.
Mit gondol, mit csinál velem Sator?
Inkább ne használja.
Senki ellen.
Elég volt!
Látja? Fiataloknak van ilyen pulzusuk.
Igyunk!
- Megmentette az életemet. - Semmiség.
Az életem nem semmiség. És senkinek nem szeretek tartozni.
Akkor törlesszen.
Ne álljon bosszút a feleségén.
Azt hiszi, ő csatolt ki engem?
- Én voltam ügyetlen. - Akkor segítsen ellopni azt a 241-est.
Felszerelés kell. Különleges kezelést és eszközöket igényel.
Nagyon jól tudom.
Nekem magyaráz a sugárzásról?
Andrei Sator kamaszkorában plutóniumot ásott ki
- a szülővárosa romjai közül. - Hol?
Sztálszk-12-ben.
Otthon.
Egy robbanófej egy része felrobbant, és szétszórta a többit.
Meg kellett keresni a plutóniumot.
Az volt az első munkám. Más nem vállalta, azt hitték, biztos halál.
De hát
ami az egyiknek a halált,
az egy másiknak az életet jelentheti.
Az új Oroszországnak is kellettem.
Még ma is csak az én cégem dolgozik a romok között.
A 241-es áthalad Észak-Európán.
A trieszti radioaktívhulladék- tárolóba akarják szállítani.
Úgy tudom, van bázisa Tallinnban.
Maradjon éjszakára! Ragaszkodom hozzá.
- Mit akarsz? - Megbeszéljük a mai dolgot.
- Nem fogjuk. - Nem?
Meglátjuk.
Velem ugyan nem fogsz úgy bánni, mint a többi nőddel.
És
szerinted hogy bánok
a többi nőmmel? Beszélgetésre kényszerítem őket?
Hallgathatsz, ha akarsz. És harapdálhatod ezt!
Valamiféle válasz még a te durva lelkednek is kell.
Vagy elég a félelem? Mert tőlem mást nem kapsz.
- Akkor beérem azzal. - Miért nem vagy hajlandó elengedni?
Azért,
mert ha nem vagy az enyém,
másé se leszel.
Ha hozzám érsz, sikoltok, és meghallja.
- Azt hiszed, hagyom beleavatkozni? - Ha megpróbál, meg kell ölnöd.
Kínos lenne.
Úgyhogy szállj le rólam.
Most ne!
Kilencvennyolc. Terhelés után nem is rossz.
Az ablaknál figyelt.
Kíváncsi voltam.
Ami az enyém, ahhoz semmi köze.
Ki maga? Honnan tudja, amit az operáról tud?
Nem üzletelne olyannal, aki nem elég okos, hogy beszervezzék.
A CIA-hez kötődik a hasadóanyag-piac kétharmada.
De ők csak vesznek, nem adnak el.
De hát homályos világban élünk.
- Whitman? Szép. - Legközelebb golyót kap a fejébe.
Nem kettőt a torkomba?
Olyasmire nem lesz idő... Tallinnban.
Nélkülem megy oda. Volkov a csapatával lesz.
Nem.
Megszerzem az árut. Maga kifizeti.
A felesége közvetít.
- Sose vonom be az üzletbe. - Azért bízom benne.
- Tegye partra! - Hogy érem el magát?
- Sehogy. - Hogy kapom meg a pénzt?
A plutóniummal majd ügyesebben bánjon.
- Mi volt az aranyon? - Se szám, se jelzet, semmi.
- Módszer? - Dugihely.
Elrejti az időkapszulát, megküldi a helyét,
azután előveszi, és benne lesz a kért inverz anyag.
Gyors és praktikus. Hol csinálja?
Egy évszázadokig érintetlenül hagyott helyen.
- A talajminta eredete? - Észak-Európa. Ázsia.
Radioaktív.
Idehoztunk mindent, ami Oslóban megmaradt.
Én mire kellek?
Neked kell felbecsülnöd a tárgyak értékét.
Konvojban a városon át. Miért?
Zsúfoltság, kiszámíthatatlan forgalom.
Szinte képtelenség támadni.
Van benne valami.
Légi követés lesz?
GPS-es. Elég egy rossz kanyar, és támad a sereg.
Nagy csúzlik kellenek. Amiknek a látványa is elég.
Egy gyors autó, ami nem tűnik gyorsnak. 4 nehéz jármű. Négyféle.
Busz, kamion... Tűzoltókocsi legyen az egyik.
Fontos, hogy semmiről ne legyen nyom se elektronikusan, se papíron.
Nem akarom, hogy Sator ránk támadjon, ha megszereztük az árut.
Amiről nem tud, csak az biztonságos.
Látod, Kat?
Ezek a kedvenceim.
Megperzselődtek, de...
- megmenthetők, nem gondolod? - Ezekhez nem értek.
Hát persze, te a világért se foglalkoznál ilyesmivel.
Mégis itt találkoznak a világaink.
- Mi ez az egész, Andrei? - Tudod te nagyon jól, hogy mi ez.
A mocskos üzlet, amiből a ruháidat és a gyerek iskoláját fizetjük,
és amiből ki akarsz hátrálni.
Közeledik a konvoj.
- Indulás! - Vele nem megyek sehova.
Nézz rám!
És fogd fel végre:
egy tigrissel nem tudsz alkudozni.
Csodálhatod a tigrist, amíg rád nem támad,
és meg nem ismered az igazi, kibaszott természetét!
Ne!
Ne mozdulj onnan.
Zöld, két perc.
- Nem fogsz megölni. - Próbáltalak már.
Belöktél a vízbe, de nem lősz le hidegvérrel.
Nem hideg a vérem, Andrei.
Akkor sincs benned elég harag hozzá.
A harag ugyanis hamar átfordul csüggedésbe.
Az van a szemedben:
csüggedés.
Veszett ribanc! Belőlem élsz!
Minek képzeled magad? Elég volt!
Folyamatosan beszámol mindenről.
Zárja rám!
Sárga, 60 másodperc.
Hatvan. Vettem.
Kék, 45 másodperc.
Kék 45. Vettem.
Oké, Piros. Közeledünk.
Járművek a helyükön.
Jól figyeljen! Minden részlet kell.
Mehet?
És öt,
négy, három,
kettő,
egy.
Sárga!
- Gond van! - Erősítést kérünk! A francba!
- Néma a rádió. - De mozgásban vannak?
Hallgassa a rádiót!
Ismerem mindenféle fegyver tokozását, és egyik se ilyen.
Ez kell neki.
- Ezt nem értem. - Azt mondta, tud észtül.
De ez nem észtül van. Visszafelé beszél.
Ez mi?
Gyerünk!
Ne adja oda neki.
- Ez nem plutónium. - Rosszabb annál!
Bocsánat.
Megszökik.
Bennhagyta a kocsiban! Gyerünk utána! Gyorsan!
Hajtson mellé!
Gyerünk, gyerünk, közelebb!
Tartsa meg így!
Siessen!
Kérem!
Jól van, nyugalom. Hívom a sereget.
Sereget?
Ha hazudik, Kat meghal.
- Nem értem. - A kocsiban van, nem a tűzoltóban, mi?
- Ki mondta? - Tényleg a BMW-ben van?
- Nem tudom. - Halljam, vagy újra lövök!
- Ne bántsa! - Ölje meg!
Nincs időm alkudozni.
Figyeljen rám!
- Három. - Segítek.
- Segítsen! - Kettő.
- Ne! - Egy.
A következő a fejébe megy.
- Ne! - Egy. Kettő. Három.
Jól van! A kocsiban van.
- A BMW-ben hagytam. - Ellenőrizzük, igaz-e.
Kesztyűtartó!
Hol van?
A kocsiban vagy a tűzoltóban?
- Hol van? Tudnom kell, ha kimegyek. - Már mondtam.
Hiszek magának. Katet akarta, hát akkor legyen boldog...
- Tiszta! - Wheeler, ellenőrizze a túloldalt!
Maguk!
- Hova ment? - A múltba.
- Kesztyűtartó! - Ellenőrizzük, igaz-e.
- Három, kettő, egy. - Jól van!
A következő a fejébe megy.
- Ne! Ne! - Egy.
- Figyeljen rám! - Kettő. Három.
- Segítek. - Nincs időm alkudozni.
Halljam, vagy újra lövök!
Ne bántsa!
- Tényleg a BMW-ben van? - Nem tudom.
A kocsiban van, nem a tűzoltóban, mi?
Ki mondta?
- Ha hazudik, Kat meghal. - Nem értem.
- Felcsert! - Jelentést!
- Meglőtték? - Hozza vissza ide.
Inverz golyó volt?
Ő Ives. Velünk van.
- Velünk? Kinek dolgoznak? - Priyának. Nekünk.
- Ki szólt Satornak a támadásról? - Az utókor.
Egy utcai támadásnak nyoma marad.
Lófaszt! Minden lépésünkről tudott! Mindegyikről!
- Valaki köpött! Ki? Maga? - Nem. Nem.
Maga végig túl sokat tudott. Úgyhogy most újra megkérdezem:
Maga beszélt?
Senki nem beszélt. Időbeli átkarolást csinálnak.
- Micsodát? - Átkarolást. De nem térben, hanem időben.
A fél csapat végigmegy az eseményen. Sator figyel,
és mikor mindent tud, hátramenetben támad.
Azt nem tudja, hol a plutónium. Ami nem is plutónium, igaz?
Mondtam, hogy az kell neki. És megmondta neki, hol van.
Hazudtam.
Jézusom. Félrevezette?
Nem ellenőrizhette, igaz-e. Mindenképp lőtt volna.
A standard eljárás, hogy hazudunk.
Túl nagyra terjedt.
- Hogy érti? - Meg fog halni.
- A standard eljárás. - Nem lehet segíteni rajta?
Az invertálás nem stabilizálja a sugárzást?
- Napokig tartana. - Indulás!
Csak pár perce a miénk a gép.
- Előtte Satoré. - Itt meddig élne még?
- Max 3 órát. - Átviszem őt.
- Nem hagyom meghalni. Bevállalom. - Nem tudjuk visszahozni magát.
- Keresünk másik gépet. - Egy hete? Hol?
Oslóban.
Az egy reptér biztonsági zónáján belül van.
Elérhetetlen.
- Egy hete nem volt az. - Bemegyünk. Akár segíthetne is.
Ellenőrző ablak. Ha a gép elé lépve nem látja magát benne,
- ne lépjen be a gépbe. - Miért?
Ha nem látja magát kijönni, nem is fog.
- Így működik? - Igen.
Nézze meg! Ott a válasz. Indulás.
Stabilizálódik. Ellátom a sebet, aztán várunk.
- Mennyi idő kell neki? - 4-5 nap. Ha lehet, egy hét.
Neil! Szervezzen utat Oslóba. Én kimegyek.
Minek?
Hogy Sator ne lépjen meg azzal, amit megszerzett.
De hát hazudott a hollétéről. Várjunk.
- A nőért megy. - Ha Sator megöli a múltban, mi lesz vele?
Nem lehet tudni. Ha változtat, nincs itt, hogy lássa a hatását.
- De mire tippel? - Ami történt, megtörtént.
Itt és most kell megmentenünk őt.
Ha visszamegy, talán megadja Satornak, amit akar.
- Ne engedje, hogy visszavigyék őt. Oké? - Nem maradhatunk itt.
Kevés az időnk. Keressen egy csinos, összkomfortos konténert,
ami nemrég érkezett Oslóból.
Ez cowboykodás. Fogalma sincs, mibe csöppen, ha átmegy az ajtón.
- Átmegyek. És várom a tippeket. - Wheeler! Oktassa!
Saját levegő kell. A rendes levegőt az inverz tüdő nem tudja használni.
Alapszabály: nem szabad hozzáérnie a normál énjéhez.
Főleg ezért használunk védőruhát.
- Erre nincs idő. - Ha az atomjai egymáshoz érnek...
- Akkor? - Megsemmisül.
És az kellemetlen, nemde?
A kilépés után szánjon egy percet az orientálódásra.
Sok minden furcsa lesz majd. Ha fut, a hátán érzi a szelet.
Ha tűz perzseli meg, jeges lesz a ruhája a fordított hőátadás miatt.
A gravitációt normálisnak érzi, de fordítottnak látja majd.
Az normális, ha esetleg látás- és hallászavart tapasztal.
- Vezethetek? - Cowboykodás.
Az problémás lehet.
Fordított súrlódás, légellenállás. Maga inverz lesz, a világ nem.
- A transzponder a ládán volt? - A ládát kidobtuk.
Visszafelé megyek. Futok a labda után. Kérem a műszert.
- Jól van. - Készen áll?
KERESÉS
Az anyag nincs a ládában.
Vigye az algoritmus többi részét a hipocentrumhoz!
- Hazudott. Nem volt a BMW-ben. - Akkor hol van?
Láttam az átadást.
Hiába lövette le Katet.
130 fölötti pulzus. Ez még senkinek se sikerült. A feleségemnek se.
Iveséknak van mit eltakarítani.
Fordított hőátadás.
Jó eséllyel maga az első ember,
- aki kihűlt egy robbanás során. - Már semmi nem lep meg.
- Megyünk Oslóba? - Ja, egy Rotas-konténerben.
Megszerezte az anyagot. Ezüsttálcán adtam át neki.
- Mondtam, hogy... - Ami történt, megtörtént. Már értem.
De nehéz egy olyanban bízni, aki féligazságokkal etet.
- Nem igaz. - Már azelőtt is benne volt ebben.
Priyának dolgozott?
- Nem. - Ki szervezte be?
Semmiképp se lenne jó, ha most megtudná.
Ha ennek vége lesz, és még élünk, és még érdekli,
elmondom az életem történetét, oké?
- Sajnálom, hogy belekevertem. - Mondja el, mi van itt.
Úgy néz ki, azt Neil sokkal jobban tudja.
Tessék!
Ha elmondjuk neki, kompromittálódik Priya szemében.
Az ő szemében már kompromittálódott.
Tudja meg, miért fog talán meghalni.
- Meg fogok halni? - Ha rajtunk múlik, nem.
- Rajtunk múlik. - Ki maga?
Kezdjük a legelején. A fizika törvényei...
Az anyag nincs a ládában.
Vigye az algoritmus többi részét a hipocentrumhoz!
Megsérült?
Mi az algoritmus?
A 241-es az egyik része. A 9 rész közül.
Eljárás, amiből tárgyat csináltak, hogy ne legyen másolható.
- Egyfunkciós fekete doboz. - Mire jó?
Invertál. De nem tárgyakat vagy embereket. Hanem a világot.
Nem értem.
Egyre több tárgy entrópiáját fordítják meg,
így egyre jobban összefonódik a két időirány.
De mivel a környezet a mi irányunkban halad, mi dominálunk.
Ők ár ellen úsznak. Maga ezért van életben.
- Az inverz robbanást fékezi a környezet. - Szél ellen pisilés.
Az algoritmus megfordítja a szélirányt.
Invertálja a világ entrópiáját.
Az mivel jár?
- Slussz-passz. - Slussz-passz? Egy kicsit konkrétabban?
Minden és mindenki, aki valaha élt, rögtön elpusztul.
- Elég konkrét? - A fiam is.
Minél többet alszik, annál gyorsabban gyógyul.
Ez kamion.
Közeledünk.
Ez nem kerek.
Az őseik vagyunk. Ha elpusztítanak minket, nem pusztulnak el ők is?
Ez a nagyapa-paradoxon.
Mi?
Ha visszamegyünk, és megöljük a nagypapát, hogy születhettünk meg?
- Mi a válasz? - Semmi. Ez egy paradoxon.
De azok a jövőbeli döntéshozók úgy hiszik,
hogy agyonüthetik vagy kibelezhetik nagypapát,
nem lesz semmi következménye.
- Lehet, hogy igazuk van? - Nem az a lényeg.
Hanem hogy elhiszik. És így ránk támadnak.
- Alhatok? - Van még valami.
- De jó. - Visszafelé megyünk az időben.
Nem azért lehetünk itt, mert nem lesz baj? Mert mi győzünk?
- De, ha optimista vagyok. - És ha pesszimista?
A párhuzamos világok elméletében
ismeretlen a tudat és a több valóság kapcsolata.
- Fáj már a feje? - Igen.
Aludjon!
A fenébe!
Nem vittek be minket.
Most mi legyen?
A betörés. Kihasználjuk a fejetlenséget. Készüljön!
Elég jól van már?
Nem tudom. Sose csináltam még ilyet.
Megjöttek a tűzoltók. Maga beviszi Katet,
én biztosítom a páncéltermet, aztán hozhatja őt.
- Hogy van a karja? - Rosszul.
Ha meghalljuk a hajtóművet, megyünk.
- Várjon! - Mi az?
Maga vérzik. Hadd vizsgáljam meg!
Mehetünk?
Itt várjon. Bemegyek.
Indulás! Gyerünk, gyerünk!
Gyerünk!
Tudta, hogy én jöttem ki. Miért nem mondta?
Nem volt alkalmas, amikor önmagát gyilkolta.
És utána?
Nem volt fontos. Tudtam, hogy nem lesz baj.
Ami történt, megtörtént. Ha valamit emiatt máshogy csinál... Ki tudja?
Az az elv, hogy hallgatunk.
- Kinek az elve? - Hát a miénk.
Megmentjük a világot a rosszabb múltaktól.
- Kat? - Vagyok.
Csúnya heg marad, de kiheveri.
- Sikerült. - Mi sikerült?
Andreinél van az algoritmus. És nem tudják, hol jár.
Se azt, mikor.
- Hozza Oslóba Priyát! - Minek?
- Hogy holnapután ne meséljen a 241-esről. - Mindenképp fog.
Meglátjuk. Csak hozza ide.
Helló, Priya!
Mire véljem ezt? Hol van Neil?
Kat Bartont ápolja, aki majdnem meghalt maga miatt.
- Mit tettem? - Még semmit. De holnapután rávesz,
hogy kecsegtessek 241-es plutóniummal egy fegyverkereskedőt.
- Szeretném tudni, miért. - Sator kezére került a 241-es?
Az algoritmus került a kezére.
- Arról meséljen nekem! - Az egy... egyedülálló darab.
A készítője megölte magát, hogy ne csinálhasson többet.
Ez a jövő?
- A távoli jövő. - Miért lesz öngyilkos?
Hallott a Manhattan-projektről?
Az első atomkísérlet előtt Oppenheimer attól félt,
hogy a robbanás elindíthat egy világméretű láncreakciót.
- De végül mázlijuk volt. - Akiről szó van, nemzedéke Oppenheimere.
Megoldja a világ invertálását,
de arra jut: ha elpusztítanak minket, ők is elpusztulnak.
- A nagyapa-paradoxon. - Oppenheimerrel ellentétben
ő fellázad, szétszedi az algoritmust 9 részre,
és elrejti ott, amit a legjobb helynek vél.
A múltban. Itt és most.
Kilenc atomhatalom van. Kilenc bomba.
Kilenc adag minden idők leggondosabban őrzött anyagából.
A lehető legjobb rejtekhely.
Nukleáris tárolókban vannak.
Sator feladata az, hogy megszerezze a jövőnek a részeket,
és összeállítsa az algoritmust.
- Miért őt bízzák meg? - Jókor volt jó helyen.
A Szovjetunió széthullása.
Krízisidőszak az atomfegyverek történetében.
Hány rész van már Satornál?
- A 241-essel az összes. - Jézusom.
Ezért most máshogy fogja csinálni a dolgokat.
Változtassak? Hogy Katnek ne essen baja?
Hogy Sator ne szerezze meg az algoritmust.
Ha létezik is az a világ,
- mi nem abban élünk. - Próbáljuk meg!
- Figyelmeztetni fog engem. - Nem fogom.
- A nemtudás a muníciónk. - Ugyan.
Ha tudja, mi az algoritmus, hagyta volna, hogy Sator megkaparintsa?
- Az kell, hogy megszerezze? - Mert akkor egy helyre viszi a darabokat.
Úgy tervezte, hogy ellopom,
- aztán elvesztem? - Feladat letudva.
Kihasznált engem.
Maga meg Katherine-t.
Standard eljárás.
- Eljátszotta a szerepét. - A szerepemet?
Ebben a műveletben én a főhős vagyok.
Maga csak a főhősök egyike.
Azt hitte, csak maga tudja megmenteni a világot?
Nem.
De úgy van. Nem mondtam el, hol és mikor rakja össze az algoritmust.
- Majd elmondja. - Nem mondom el.
Vegyen be minket!
„Minket?” Miért vonná be megint Katherine-t?
- Hozzáfér Satorhoz. - Sator még bízik benne?
- Halottnak hiszi. De bízott benne. - Már más szemmel nézni a világot.
Tegye maga is azt. Ha Kat megússza élve. Felejtse el, hogy mennyit tud.
Nem tehetem.
Beszéljen azzal, aki az elvarratlan szálakért felel.
Adja a szavát, hogy Katherine-nek és a fiának nem esik baja.
Mit ér az adott szó a mi szakmánkban?
Rendben van.
Találkozó Trondheimnél a tengeren. Utazzanak fel oda!
- Ives csapata invertálásra kész. - Van fordítójuk?
Azt használják, ami ellen küzdünk?
Tűzzel menni a tűz ellen veszélyes. De vannak olyanok is a jövőben,
akik szeretnék, ha az algoritmus a múlté lenne.
Tudja, a Tenetet nem a múltban alapították.
A jövőben fogják megszervezni.
- A madarakat nem tudom megszokni. - Hogy van?
Ígérje meg, hogy megöli!
- Nem lehet. - Miért? Biztos sok embert ölt már meg.
Rajtuk nem volt vészkapcsoló.
- A fitneszkarkötője az. - Mániásan vizsgálja magát.
Biztosan beindít valamit, például szétküld e-maileket
a dugihely pontos adataival, amint megáll a szíve.
A halála aktiválja az algoritmust. Bekövetkezik a világvége.
Senki nem meri megölni.
Nem, félreértik.
Meg fogja ölni magát.
Miért?
Halálos beteg.
Hasnyálmirigyrákja van.
- És magával rántja a világot. - Ha nem az övé, másé se legyen.
Ő dönti el, hogy mikor és hol legyen mindennek vége.
Melyik pillanatot fogja választani?
Mesélt egy utazásról, ahol kedves volt vele.
- Vietnámban. - Egyszer eltűnt. Mikor volt az?
A parton voltam Maxszel. A napot nem tudom.
14-én volt. Tíz napja.
- Ukrajnában járt. - A kijevi operában.
Érdekelne, hogy ezt honnan tudja.
A lényeg, hogy nem volt a hajón.
- Az a szép pillanat lenne az utolsó. - Mindenkinek.
Ha ellopjuk az algoritmust úgy, hogy ő nem tud róla, megöli magát.
De minket nem. Hol a rejtekhely?
- Szétosztott tudás. - Nem mondja meg?
A nemtudás a muníciónk... Vissza kell mennie a jachtra.
Miért?
Hogy ne engedje Satort meghalni, amíg el nem hoztuk az algoritmust.
Ha lebukom, Max látni fogja.
Nem akarok fájdalmat neki, ha az lesz élete utolsó napja.
Nem lesz az.
Idő van. Visszamegyünk 14-ére, de ha nem tudjuk, hol a dugihely,
jobban nem tudunk felkészülni.
Tudja, mi az a hipocentrum?
Földalatti atomkísérlet zérópontja.
Sir Michael Crosby szerint 14-én robbanás történt Sztálszk-12-ben.
A dugihely a hipocentrum alatt van. A robbanás eltemeti az algoritmust.
Akkor jobb, ha kiszedjük onnan, mielőtt robban a bomba.
Igazodj! És indulj!
Következő.
Igazodj!
Hol van Neil?
Már átment.
Nem búcsúztam el tőle. Mert most búcsúzunk, nem?
Szívesen mondanám, hogy nem kell megtennie...
A legrosszabb, amit Andrei tett, az ajánlata volt.
Hogy elenged, ha nem találkozom többet a fiammal.
Ordítoztam, tomboltam.
De az arcom elárult, és ő látta.
Fontolóra vettem.
Nem tudom, azért gyűlölöm-e jobban, amit tett, vagy mert tudja ezt.
Nem tudja, mit jelent egy anyának, hogy megmentheti a gyerekét.
Nem.
- Ölt már meg gyűlölt embereket. - De nem gyűlöletből.
- Andrei haldoklik, ez talán nem is bűn. - Mindig bűn.
Nem megölni megy. Maga a vészfék.
Ha nincs meg az algoritmus, és meghal, magával ránt mindenkit.
Csak tegye, amit kell, oké?
Ma 14-e van. A szibériai partoknál járunk.
Mi indulunk. Maga várjon még egy napot,
aztán menjen Vietnámba.
- Ki visz a jachtra? - Van rá egy ember.
Ha ennek vége, tartsa majd ezt mindig magánál.
Ha valahol fenyegetve érzi magát,
hívást indít, bemondja, hol van, és leteszi.
- Kinek üzenek vele? - Az utókornak.
Sztálszk-12. A világ elől eldugott város, ahol bármi megtörténhet.
És ma, hölgyeim és uraim, Tíz percen át történni is fog valami.
Két csapatra osztottuk magukat egy időbeli átkaroláshoz.
Mi, a pirosak, előre haladunk. Ez a megkülönböztető jelzés.
A kék csapat, amit Wheeler parancsnok vezet, invertált.
- Miért dugják el őket? - Hogy ne lássuk a végét.
Ők egy óra múlva kaptak ilyen eligazítást.
Aztán benyomultak a hipocentrum fölötti dombra
a robbanáshoz közeli időpontban.
A feladatuk biztosítás és felderítés volt.
Amit elmondok, azt az ő tapasztalataikból szűrtük le.
Mindkét csapat visszaszámol. A mi óránkon a tíz a földetérés
és a nulla a robbanás. A kékekén fordítva.
Aki nincs a leszállóhelyen nulla perckor, nem tud kijönni.
Megértették?
Azzal kezdjük, hogy biztosítjuk a kékek kivonását.
Aztán bemegyünk a városba. A házak lakatlanok, de mint megtudtuk,
van egy fordítójuk. Kétidejű ellenállás várható.
- Inverz tűzerejük van? - Inverz, hagyományos,
normál és inverz élőerő, minden.
A város túloldalán egy magaslat emelkedik a hipocentrum fölé.
Egy különítmény bemegy a városból egy alagúton át a hipocentrum alá.
A kékek találtak itt egy bejáratot.
A bomba a dombban van, jóval feljebb.
Amikor felrobban, beomlik a barlang.
- Hogy iktatjuk ki a bombát? - Sehogy. A robbanás bekövetkezik.
Az a dolgunk, hogy ne tudjunk elbánni a bombával,
amíg a különítmény észrevétlenül elvégzi, amit kell.
És az mi?
Akinek kell, tudja. További hülye kérdések?
Helyes. Végeztünk. Készüljenek!
- Az első hullámmal megyek. - Nincs olyan.
A csapatok egyidejűleg dolgoznak.
El se jöjjön velünk, ha csak lineárisan tud gondolkodni.
Akar esetleg azok közt lenni, akik kihozzák az árut?
Hát persze.
Mi vagyunk azok. A különítmény.
Mi ketten?
Aki tudja, mi van a tartályban, nem mehet el innen.
Gondoltam, megoldjuk ketten.
12 méter magasan lesz. Be tud majd ugrani?
- Majd bezuhanok. - Amíg nem jelzek, ne hagyja meghalni.
Harminc másodperc!
Gyerünk!
Lökéshullámra érkezünk! Kapaszkodjanak!
Felállni!
Arra!
Hát nem a parton van?
- Meg akarom lepni Andreit. - A főnök elment.
Akkor hadd találjon majd itt.
Ne szóljon senkinek. Feltakarítok.
- Aknák! - Aknák!
Azt mondták, a parton vagy.
- Azt mondták, elmentél. - Látni akartalak titeket.
Max kint van Annával.
- Beszéljük meg, ami történt. - Tréfáltam. Ostoba tréfa volt.
- Rossz anyának tartasz. - Tudod: többre tartalak, mint te engem.
Szeretném, ha jóban lennénk.
Fedezékbe!
Jöjjön már egy AT-4! Lőjék ki!
Fedezőtüzet! Gyerünk, gyerünk, előre! Mozgás, mozgás!
Wheeler!
- Ki onnan! - Gyerünk!
Ives!
Itt van.
Gyönyörű naplementénk lesz.
Visszahozatom Maxet. Ossza meg velünk ezeket a perceket.
Töltök egy vodkát.
Hozza a fiamat a hajóra!
- Fogy az idő! Gyerünk! - Ha meglátnak, hiába minden.
- Elterelés kell. - Az nem probléma.
Felkészül!
Rakétagránátot!
A házat, mikor jelzek!
- Három! Kettő! - Egy! Tűz!
Tűz!
Gyerünk!
Nincs visszaút. Gyerünk!
- Az mi? - Egy kis játékszer a CIA-től.
- De mi az? - Így ér véget a világ.
Nem nagy robajjal, egy nyögéssel.
- Nem értelek. - Ha ezt beveszem, vége lesz.
Akkor még ne vedd be.
Miért?
Mert vár ránk a naplemente. És van még egy kis vodka.
Mindjárt itt lesz Max is.
Furcsa, úgy látták, hogy te vagy a parton Maxszel, nem Anna.
Az a lényeg, hogy te meg tudj különböztetni minket.
Még dolgom van, szerelmem.
Mahir! Hall engem? Nem tiszta! Ismétlem: nem tiszta!
- Vettem. - Ismétlem: nem tiszta!
Neil! Neil!
Tovább!
Nincs nálunk semmi, ami ezt elintézné.
Nézze meg, hátha van nála gránát.
- Mit talált? - Semmit.
Nézze meg a zárat! Ki tudja nyitni?
Remélem, nem. Sok pénzembe került az a zár.
- Hogy tetszik az út kezdete illetve vége? - Egy kicsit túl sugárzó.
Az én életemet a sugárzás határozta meg.
Ott dolgoztunk, ahol más nem akart.
És lepaktáltam az ördöggel.
Pénzt időért. Eladtuk a jövőnket.
Most elkövetné azt a hibát az egész világgal.
Az nem hiba volt, hanem kényszerű alku.
Mi a magáé? Olyan ügyért harcol, amit alig ért,
olyan emberekkel, akiknek semmit nem mert elmondani.
Ha meghalok, velem hal a világ.
És magával meghal a tudása.
Úgy jár a titkával, mint a névtelen egyiptomi munkás,
akit bezártak a piramisba.
Maga vakhitű. Fanatikus.
A világ elpusztítása a fanatizmus.
Nem, én új világot teremtek.
Valaki valahol egy kristálytoronyban megnyom egy kapcsolót,
ami egyszerre kiváltja és elkerüli az Armageddont.
Most maga az idő változtat irányt.
Amiben mi magunk fürödtünk,
ugyanolyan napfény melegíti majd utódaink arcát.
Miért akarnak végezni velünk?
Kiáradtak a tengereik, kiszáradtak a folyóik.
Nem maradt más választásuk, mint visszafordulni.
Mi tehetünk róla.
Így is meg akar még állítani?
Igen. Minden nemzedéknek a saját túlélése az első.
- Ezért teszik, amit tesznek. - De maga nem. Maga áruló!
- Mindenkit megöl, mert nincs saját élete! - Az élet menni fog tovább.
A fiáé nem.
A legnagyobb bűnöm, hogy a végóráit élő világba hoztam.
Vajon megbocsátja Isten?
Állj! Állj!
A fenébe!
Fedezzenek!
Előre!
Nem hisz Istenben. Se a jövőben. Semmiben, amit nem tapasztalt meg.
A többi mind vízió.
Nekem olyan nincsen.
Pedig anélkül nem is ember. Csak egy eszelős.
Vagy isten.
- Egyfajta. - Erről beszélek.
- Ne! Jézusom! - Lejárt az időnk.
- Átadom az üdvözletét Katnek. - Felesleges. Még nem ismer.
Ez igaz. Miután megismeri, meghal.
Akkor a magam nevében üdvözlöm.
Volkov... Lője főbe!
Elég a munkából.
Fogalmad sincs, miről beszélek, igaz?
De borzasztó fontos dolognak hangzik.
- Hova mész? - Neked nincs meleged?
- Most mit csinálsz? - Kilocsoltam a naptejet.
- Hát aztán? - Csúszik!
Gyere ide!
Fordulj meg! Jó lesz!
Én ezt nem bírom ki. Nem hiheted azt, hogy győztél.
Ne rontsd el.
Nem hiheted, hogy veled megyünk a halálba.
- Egyedül halsz meg. - Gyerünk, gyerünk!
Az alagút beomlott, a rács zárva.
- Mahir, hall engem? - Igen.
Várjon!
Nézz a szemembe!
Mit látsz benne?
Csüggedést vagy haragot?
Nem az vagyok, aki szeretni tudott, miután belül megsebezted.
A veszett ribanc vagyok, akit kívül sebeztél meg.
Megölte, Ives. Hall engem? Megölte!
Kat elsiette. Megölte őt.
Gyerünk! Vajon sikerült nekik?
A francba!
Kat! Elsiette!
Nem bírtam ki. Nem hagyhattam, hogy azt higgye, győzött.
Tudtam, hogy maga megoldja.
- Meg is oldotta, igaz? - Igen. Megoldottuk. Minden jót!
- Maga inverz volt. - De félúton váltottam.
- Úgy láttam, itt segítség kell. - Itt? Lent kellett segítség.
Hogy nyitotta ki a zárat?
Én sehogy. Nem máshol volt dolga?
Azt legközelebb intézem.
- Oké, Ives? - Pillanat, kifújom magam.
Aki ezt látta, nem mehet el innen.
Jól van.
Elrejtjük.
Azután meghalunk.
Mert csak az a biztos.
De hogy mikor,
azt ki-ki maga döntse el.
- Nem öl meg minket? - De, ha megtalálom magukat.
- De nem fog nagyon keresni? - De igen.
- Nem megy el Londonba ránézni Katre? - Nem. Túl veszélyes.
Messziről is?
Messziről is.
Ives!
Várjon!
Tényleg újra be akar menni?
Csak én nyithattam ki időben a zárat, igaz?
Hát, senki más nem ért így a zárakhoz.
Látja?
Az is én voltam.
Beraktam még egy múltat az akció szövetébe.
Várjon!
Megmentettük a világot. Nem bízhatunk semmit a véletlenre.
- De ha mást csinálunk, változik bármi? - „Ami történt, megtörtént.”
Ez azt jelenti, hisszük, hogy így működik a világ.
- De nem ok a tétlenségre. - Végzet?
- Nevezheti úgy. - Maga minek nevezi?
Valóságnak.
Most hadd menjek.
Nem árulta el, ki szervezte be magát.
Még mindig nem jött rá?
Hát maga. Csak nem akkor, amikor gondolja.
Van egy jövője a múltban.
Nekem évekkel ezelőtt, magának évek múlva.
Évek óta ismer?
Nekem, azt hiszem, ez egy szép barátság vége.
Nekem meg a kezdete.
Csinálunk majd dolgokat.
Imádni fogja! Majd meglátja.
- Egy nagy átkarolás az egész művelet! - És kié?
A magáé!
Most félúton jár. Viszlát az elején, barátom!
Mi mentjük meg a világot a rosszabb múltaktól.
Senki se tudja, mik nem történtek.
Ha tudnák, akkor se izgatná őket.
Az a bomba nem fontos, ami nem robbant fel. Csak az, ami igen.
Tegye meg, mielőtt jön a gyerek.
Így kegyelmez maga? A szavát adta.
És megmondtam, hogy mennyit ér.
Épp itt, épp ma.
Honnan tudta?
Cannon Place, 3 óra. Talán semmi...
- Az utókor. - Cannon Place, 3 óra. Talán semmi...
Mondtam, hogy kezdje el más szemmel nézni a világot.
Én varrom el a szálakat.
- Nem a maga dolga volt. - Hát kié?
Az enyém. Rájöttem, hogy nem magának dolgoztam.
Mindketten nekem dolgoztunk. Én vagyok a főhős.
Akkor varrja el ezt a szálat.
Feladat letudva.
A bomba, ami nem robbant fel.
A veszély, amiről senki sem tudott.
Az a bomba képes megváltoztatni a világot.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
A feliratot fordította: Tóth Tamás