ta bort amerikanerna.
OPERAHUSET
Vi lever i en skymningsvärld.
- Och det finns inga vänner i skymningen.
Attacken är en täckmanöver för att stoppa dig.
Jag har tagit kontakt. - Går du med, eller vill du dö?
Jag har två minuter. Besluta.
Var är paketet? - I garderoben.
Stanna där.
Ta hans!
Vad gör du? Vad gör du?
Vem är du?
Inga vänner i skymningen? - Du går. Ta honom till mötesplatsen.
Byta kläder. Ukrainare förväntar sig att det finns en passagerare.
Den typen av hölje är ny. - Åldern är okänd, men den är verklig.
Hade du en utväg? - En tunnel till avloppet.
Ta detta. Ta honom. Ta hans utväg. Kan du neutralisera det?
Den är fjärrstyrd. Finns det längre? - De täcker sig.
Ska publiken dö?
Det är inte vårt uppdrag. - Det är mitt nu.
Försvinn.
Du behöver inte döda människor här.
Det var inte en av oss. - Jag accepterar hjälpen.
Av!
Det är inte han!
Du kan träna människor att uthärda i cirka 18 timmar, -
- så dina kollegor är ute av fara kl. sju.
Han varade inte i 18 minuter. Han hade inget att dölja.
Du smugglar en obetydlig person.
Det är riskabelt.
Eller litade du på den här? Död.
Det är CIA-utrustning.
Skydda dig själv när de är i fara.
Klockan är nästan sju.
Det går för fort.
Vi måste lägga tillbaka det en timme.
Ut med det!
Välkommen till det bortom.
Du har varit i en konstgjord koma medan vi
fick dig ur Ukraina och återskapade din mun.
Självmordsspelarna är falska. Varför?
Det är ett test. - Ett test?
De slet ut tänderna.
Kom mitt team i säkerhet?
Nej, ryska legosoldater tror vi.
Någon har skvaller.
Men inte du. Du valde att dö för dina kollegors skull.
Vi tror alla att vi kommer att stöta på en brinnande byggnad.
Men tills vi kan känna värmen från lågorna, vet vi inte.
Gör det du.
Jag slutar. - Du arbetar inte för oss. Du är död.
Din skyldighet överstiger nationella överväganden. Det handlar om överlevnad.
Om?
Allt.
Vi är mitt i ett kallt krig. Och iskallt krig.
Om du känner till krigets sanna natur har du förlorat det.
All kunskap är uppdelad.
Det enda jag har för dig är ett tecken...
kombinerat med ett ord. "Grundsats".
Var försiktig med det.
Det öppnar rätt dörrar, men också några av de fel.
Har de inte sagt något annat?
Testet du klarat?
Inte alla klarar det.
Du kan gå in nästan var som helst med en gul väst och ett urklipp.
Praktiskt taget. - En dunkel maxim.
Inget småprat. Ingenting som kan avslöja vem vi är och vad vi gör.
Ska jag inte ta reda på vad vi gör?
Inte "vad" utan "hur".
"Vad", det är din avdelning. Det är inte min sak.
För att göra vad jag gör måste jag veta något om hotet.
Som jag förstår det försöker vi förhindra tredje världskriget.
Kärnvapenkrig?
Nej.
Något värre.
Sikta och tryck på avtryckaren.
Tidningen är tom. - Syn.
Kolla tidningen.
Hur?
En av dessa kulor är som vi. Det går framåt genom tiden.
Den andra rör sig bakåt.
Kan du se vilken som är vilken?
Och nu då? Det är inverterat. Dess entropi rör sig bakåt.
I våra ögon rör det sig bakåt.
Vi tror att det är omvänd strålning utlöst av klyvning.
Har du inte gjort det? - Vi vet ännu inte hur.
Så var kommer det ifrån? - Någon gör dem i framtiden.
Och sedan flyter de tillbaka mot oss. Försök själv.
Du måste ha tappat bort den.
Hur kan det röra sig? - Ur din synvinkel tog du tag i den.
Men ur punktens synvinkel förlorade du den. - Orsak föregår effekt.
Nej. Det är precis som vi uppfattar tid.
Men hur är det med fri vilja?
Bollen rörde sig för att du tog din hand dit.
Oavsett hur bandet rullar fick du det att hända.
Försök inte förstå det.
Känn det.
Instinkt.
Jag är på.
Varför känns det så konstigt?
Du skjuter inte kulan...
du tar tag i den.
Jag har sett den här typen av ammunition tidigare. - På fältet?
Jag hade nästan träffats. - Då var du oerhört lycklig.
Om en inverterad kula passerar genom en är den katastrofal. Inte söt.
De ser samtida ut. - De kan vara från och med nu och inverterade senare.
Var får du dem ifrån? - De var i väggen.
Jag fick det tilldelat, som allt jag studerar här.
Har du en analys av metallerna? - Ja. Varför?
Legeringsblandningen kan berätta var de har tillverkats. Lyssna...
Det ser inte ut som världens ände.
Bollen är en enkel maskin.
En blykula, ett hölje av mässing, krut.
Om de kan invertera det kan de invertera vad som helst.
Även en atombomb kan bara påverka vår framtid.
Ett inverterat vapen kan också påverka vårt förflutna.
Nu när vi vet vad vi ska leta efter hittar vi mer och mer inverterat material.
Rester av komplexa föremål.
Vad tror du det vi tittar på här är?
Vittrade rester av ett överhängande krig.
Japp? - Vi lever i en skymningsvärld.
Inga vänner i skymningen. Du hade gått bort.
Även de döda behöver allierade. - Mer specifikt?
Jag måste ta tag i Sanjay Singh i Mumbai.
Singh? Han lämnar aldrig sitt hem, och hans hus är... hans hus.
Ja. Jag tittar på det nu. - Jag kollar vem som är redo.
Bombay Yacht Club på två timmar.
Du har visat att du måste presenteras för en framstående Mumbai-medborgare.
Jag heter Neil. - Jag måste träffa Sanjay Singh.
Det går inte att göra. - Max tio minuter
Det är inte tid som är problemet.
Problemet är att få liv därifrån.
Kan du ta ett barn som gisslan? En kvinna?
Om jag tvingades. Jag vill inte göra buller.
Ja? - Vodka tonic. Och ett cola-ljus.
Vad?
Du dricker aldrig i tjänsten. - Du är välinformerad.
Det är användbart i vår bransch. - Jag föredrar apollinaris.
Nej det gör du inte.
Är du bra på fallskärmshoppning? - Jag bröt min fotled under träningen.
Singhs hus är inte tillräckligt högt för en språngbräda.
Det är bungee jumpable. - Du kan inte säga "bungee jump".
Kanske inte, men det kan vara vår enda utväg.
Och gå in.
Jag vet att du är trött. Jag med.
Borta. Jag dödades nästan av en ovanlig typ av ammunition i Ukraina.
Jag vill veta vem som levererade den.
Jag heter Sanjay. Vem är du?
Ska vi inte prata? - Det finns ingen som hjälper dig.
Ät innan det blir kallt.
Varför ska jag veta vem det är?
Kombinationen av metaller kommer från Indien och du styr allt här.
Trevligt antagande. - Avdrag.
Okej, ett avdrag. Lyssna, min vän.
Vapen tillhandahåller inte en produktiv förhandling. - Jag är inte återförsäljare.
Eller den som gör möten. Men det är jag som människor pratar med.
Jag kan inte. Jag kan inte säga dig det.
Du är en vapenhandlare, min vän. Avtryckaren är lätt att trycka på.
Att avslöja något om en klient skulle strida mot hans maxim.
Låt mig veta om det är viktigt att maximera det. Allt.
Inte så länge du hotar min man med en pistol.
Sanjay, häll en drink till vår gäst.
Skål. Priya.
Är det ditt företag?
En man som frontfigur är till hjälp.
Vapenhandlaren heter Andrei Sator. - Den ryska oligarken.
Känner du honom? - Inte personligt. Han är en gasmiljardär.
Flyttade till London. Han måste rasa obskyr med Moskva.
Bra. Men den gas som miljarder tjänas på är faktiskt plutonium.
Men varför sålde du honom inverterad ammunition?
När jag sålde dem till honom var de normala.
Hur fick han dem så inverterade?
Vi tror att han är en slags medlare mellan vår tid och framtiden.
Kan han kommunicera med framtiden? - Vi kan alla göra det.
E-post, kreditkort, textmeddelanden.
Allt som bevaras för eftertiden talar in i framtiden.
Men kan framtiden svara oss? - Och jag måste ta reda på det?
För att komma nära Sator måste du vara en ny, ny huvudperson.
Och du är lika fräsch som en sommaräng.
Kom nära honom. Ta reda på vad han får och hur.
Kan jag involvera MI6? - Jag har en kontakt, Sator kan inte nå.
Du måste ha haft en plan för att komma undan.
Inte någon jag älskar.
Kan jag hjälpa till med någonting? - Jag har ett frukostavtal med mr. Crosby.
De menar förmodligen Sir Michael Crosby. - Slutligen, anta det.
Följ den här vägen.
Jag börjar äta. Hoppas det är okej.
Jag kommer nog att komma ikapp dig.
Samma sak, snälla. - Jag skickar servitören hit.
Nej. Skicka bara beställningen vidare.
Du är intresserad av en ryska.
En engelsk ryska. Jag måste vara försiktig.
Ja. Han har kontakter i MI6. Jag har sagt att han fyller dem med skit.
Men de bryr sig inte. - Berätta om honom.
Jag antar att du känner till de hemliga städerna under sovjettiden.
Hemliga städer byggda kring känsliga industrier.
De flesta är nu öppna och vanliga städer. - Inte den som Sator växte upp i.
Stalsk 12. På sjuttiotalet bodde cirka 200 000.
Man trodde att den var övergiven. - Övergiven?
En olycka av något slag. Den användes sedan för underjordisk testning.
För två veckor sedan, samma dag som attacken i opera, -
- Vi upptäckte en explosion i norra Sibirien precis där Stalsk 12 var belägen.
Sator dök upp från det här hålet på kartan...
med ambitioner och pengar att köpa sig in i det brittiska etablissemanget.
Genom sin fru? - Katherine Barton. Sir Bartons systerdotter.
Hon arbetar på Shipley's.
Lyckligt gifta? - Praktiskt taget skild.
Hur kommer jag nära Sator? - Genom henne.
Du har för mycket förtroende för mina förföriska förmågor.
Nätt och jämnt.
Vi har ett trumfkort i ärmen.
Du har en Goya i en Harrods-väska.
Det är en förfalskning gjord av en spanjor som heter Arepo.
En av två konfiskerade vi från en bedragare i Bern.
Vad sägs om den andra?
Det kom på Shipleys. Katherine Barton
bekräftade äktheten. Det rökt till salu.
Och vem tror du köpte den? - Hennes man?
Vet hon att det är en falsk? - Det är svårt att säga.
Rykten säger att hon och Arepo var nära förbundna.
Inget illa menat...
men när du låtsas vara miljardär...
Brooks Brothers är inte tillräckligt bra.
Jag antar att jag måste följa en budget. - Rädda världen, så ordnar vi lådan senare.
Får jag rekommendera en skräddare? - Jag kommer att bli bra.
Britterna har inte monopol på snobberi.
- Nej, inte ett monopol. Majoriteten av aktierna.
Får jag be om att ha den i en låda? - Absolut inte.
Hejdå, Sir Michael.
Hur kan jag hjälpa?
Jag har inte meddelats om några möten, herr...
Goya.
Herr Goya? Nej. Jag hör att du är en Goya-expert.
Så ovanligt.
Hur mycket är det värt?
Låt oss inte rusa.
Det finns mycket att göra innan bedömningen.
Proveniens, mikroskopundersökning, röntgenfotografering.
Men vad säger ditt hjärta dig?
Vem får du ritningen från? - Tomas Arepo.
Jag köpte min Goya billigt från en upprörd schweizisk bankir.
Jag spårade det tillbaka till Arepo och insåg att jag hade gjort mål, -
- när han berättade för mig vem som betalade bra för en annan av hans bilder.
Din man. - Hur gjorde du mål i rutan?
Din ritning är en förfalskning. - En bra förfalskning.
Du vet det bättre än någon annan. Jag gör lådan efter min kunskap.
Din vetskap om att jag lurade på min man?
Vi är i närstående branscher, men han är svår att prata med.
Om vi ​​skulle göra en affär... - Deal?
Du menar utpressning. Du ska inte vara rädd för ordet.
Det är inte min man. Ledsen, men han fick dig i förväg.
Han vet, men har inte gjort någonting?
Varför skulle han göra det? - Han gav nio miljoner.
Knappt vad han tillhandahöll för vår tvingade semester. - Var du på Mars?
Vietnam på vår båt. Hans yacht.
Du har rätt färg. Och skorna och klockan.
Men du är på djupt vatten.
Människor som har förmögenheter som den din man har, -
- tycker i allmänhet inte om att bli lurad.
Ritningen ger honom makt över mig.
Han hotade mig med polisen. Fängelse. Allt.
Han kontrollerar mig.
Kontakten med min son. Allt.
Det hade aldrig varit lätt att lämna honom, men nu är det omöjligt.
Man kan inte slå tillbaka.
Du kan bara be honom.
Jag försökte älska honom igen.
Jag tänkte att han kanske skulle vilja ge mig min son igen.
Vi satt på den jävla båten och såg solnedgångar -
- och imiterade lyckligare stunder.
Han verkade glad så jag frågade honom och han gav mig ett erbjudande.
Han ville släppa mig, men sedan behövde jag aldrig träffa min son igen.
Jag berättade för honom hur jag kände mig och tog Max i land.
Han kallade helt skuldfylld.
Men då såg jag en annan kvinna hoppa ut ur båten, och sedan försvann han.
Jag var så avundsjuk. - Du verkar inte vara en svartsjuk typ.
Jag avundade henne hennes frihet.
Jag drömmer om att bara hoppa ut ur den båten.
Men ni har en son tillsammans.
Så är mitt liv nu.
Visste du att ritningen var falsk? - Nej.
Tomas och jag blev nära släkt. Kanske för nära. Jag misslyckades.
I Andreys värld kan man inte misslyckas. Förråda bara. Men jag förrådde honom inte.
Jag kanske missade min chans. - Och han lät Arepo gå fri.
Om du faktiskt hade träffat Arepo skulle du veta att han inte längre går.
Vi pratade i telefon tillsammans. - Han kan inte heller göra det heller.
Var är ritningen? - Varför frågar du?
Låt mig träffa honom och sedan tar jag bort ritningen från ekvationen.
Ingen bild, ingen rättegång, ingen makt över dig.
Jag kanske är din chans. - Jag behöver inte räddas.
Att förråda honom.
Din mans vänner?
Visste du att detta skulle hända? - Oroa dig inte. De dödar dig inte.
Andrei kommer inte att interagera med polisen på den nivån.
Du måste ha hatat mitt utseende. - Det är inget fel på det.
Jag måste gå vidare med den fula delen innan jag börjar oroa mig för resultatet.
Det finns ett nummer i din jackficka. Ring inte hemifrån.
Du tar inte upp telefonen.
Jag kanske överraskar dig.
Jag beställde min chilisås för en timme sedan.
Kan vi köra nu?
Kan vi inte göra tillräckligt? - Han vill att du ska se det.
Och han får vad han vill.
Uppenbarligen inte alltid.
Anna säger att vi ska till Pompeji och titta på lava.
Ja. Vi åker dit tillsammans. Jag kommer också.
Jag sa att jag skulle överraska dig.
Söt pojke. - Han är mitt allt.
Var är ritningen?
Oslo. På flygplatsen. - Flygplatsen?
Vet du vad Freeport är?
Ett lager för konst som har köpts... - Men ännu inte beskattat.
Vi grundade ett nätverk.
Företaget Rotas byggde dem och jag kom med kunderna.
Anläggningarna är skatteparadis.
Kunder kan inspektera sina investeringar utan
att importera dem, så de undviker skatten.
Ett slags transitlounge för konst?
Konst, antikviteter, allt av värde. - Allt?
Allt som är lagligt. - Det påminner om schweiziska banker.
Inte transparent.
De flesta Freeport-anläggningar är bara lager, -
- men här ser vi till att du kan njuta av...
Rotas har värderingar i Freeporten i Oslo. Den är förmodligen där.
Denna väg till värdeutrymmet.
Tillräckligt? - Tillräckligt?
Vi åker dit fyra eller fem gånger om året.
Att besöka konst? - Och gör vad han än gör.
Konst betyder ingenting för Andrei. Men det gör också Freeport-anläggningarna.
Värderumens struktur är som Pentagon.
Varje rum är en separat konstruktion.
Om en konstruktion är skadad, kvarstår de andra.
BRANDUTRUSTNING
Vissa kunder väljer biometrisk åtkomstkontroll. Du kan gå rakt in...
från landningsbanan.
Från terminalen?
Från deras privata plan. - Självklart.
Vår logistikavdelning kan leverera mellan vilken som helst
Freeport-anläggning utan tullkontroll.
Vad hoppas du hitta där? - Vill du veta?
Jag är inte säker på det. - Ta med blyfodrade handskar.
Korsa. Kärnvapen.
Lägg märke till brandåtgärderna när de visar dig runt.
Dokumenten är sårbara för... - Brand?
Nej, vattenskador från sprinklersystem.
Vi använder inte sprinklers.
Systemet är fyllt med halogengas, som förskjuter all luft på några sekunder.
Kan du visa mig det? - Då skulle vi kvävas.
Och personalen? - Gasen finns bara i värdesakerna.
De måste bara ut i korridorerna och de varnas tio sekunder innan.
Åtminstone får de tio sekunder.
Människor väljer oss för att vi inte
prioriterar något högre än deras ägodelar.
Min godhet.
Dörrarna är brandsäkra. De är hydrauliska.
Enkla lås och elektroniska utlösare.
Överraskande lätt när den är stängd.
Varför ska den stängas av? - Ytterdörrarna stängs automatiskt.
Men interiören återställer fabriksinställningarna.
Låsen kan brytas. Det är barnmat.
Barnmat? Det är i en säker flygplats.
De måste kontrollera inomhusklimatet, inte förhindra attacker.
Hur attackerar jag med tillräckligt med kraft för att stänga av systemet?
Bakväggen. - Har du en idé?
Du kommer inte att tycka om det.
Vill du krossa det med ett plan?
Inte från luften. Nu inte så dramatiskt.
Jag vill köra ett plan från banan genom väggen och starta en eld.
Hur stort flygplan?
Den delen är lite dramatisk.
Det är Mahir. Hans team fixar planet.
Inga passagerare. - Norsk frakt.
De använder hangaren väster om Freeporten. - Ett transportplan? Vad sägs om besättningen?
Vi slänger dem i nödrutorna. - Påväg?
Vad är problemet? De mår bra.
Det verkar ganska vågat.
"Fet" är okej. Jag trodde du skulle säga "galen".
Och om du tas? - Vi gör inte.
Och om du gör det?
Alla kommer att anta att det är terror, men utan de döda, -
- sedan en utvisning och vi försvinner in i systemet. Det kommer knappt i nyheterna.
Det beror på explosionens storlek. - Guldstängerna kan väcka uppmärksamhet.
Guldtackor? - Norsk frakt transporterar guld.
Spräng bakänden. Kasta guldet på landningsbanan.
Ingen vill titta på byggnaden. Jag lovar.
Utrymmet i pentagonens mitt är för stort. Det måste finnas något där.
Jag förstår inte. Det ingår inte i någon ritning.
45 sekunder. - Massor.
Ska du inte springa samtidigt?
Okej, det är din tur. Börja packa.
Gå igenom detektorn.
Herrn. Och dem.
Vill du ha kaffe? Vatten? - I espresso.
Och dem? - Nej tack.
Är alla på planet vegetarianer? Här är bara vegetarisk mat.
Det ser ut som kött, men... De ser båda vegetariska ut.
Jag vet inte. Det är förvirrande. Okej.
På det här sättet, mina herrar.
Deras värdeutrymme.
Fortsätta. Inte radion.
Kom igen.
Yoga.
Kom igen! Nu!
Gå
Okej.
Du sa tio sekunder, eller hur?
Det finns någon här med oss.
Behöver du hjälp? - Faktiskt ja.
Rör inte vid dem! - Vad i helvete har hänt här?
Det har inte hänt än.
Döda honom inte!
Vi måste veta om vi har blivit utsatta.
Varför är du här? Vem är du?
Hur visste du att vi ville vara här?
Vi ska bort.
Vad hände med den andra?
Jag tog hand om honom.
Nu har jag sett för mycket. Jag lever fortfarande, så du måste lita på mig.
Annars har jag fallit för det. - Nej, du sitter fortfarande där.
Ett kallt krig pågår. - Kärnvapenkrig?
Ett tidskrig.
Tidsresa? - Nej.
Teknik som kan vända ett entropi av ett objekt.
Gillar Feynman och Wheelers idé att en positron rör sig bakåt i tiden?
Ja exakt. - Jag har en magisterexamen i fysik.
Försök att hänga med. - Det måste betyda att det här är...
Mer än hemligt. - Varför involverar du mig då?
Jag trodde att vi skulle hitta en teckning och några kulor.
Jag är ännu mer förvånad. - Jag kommer att leta efter svar i Mumbai.
Du kan vara mellanhand, men kom ihåg det för dig...
det här handlar om plutonium.
Och när vi är klara kommer de att döda dig. - Ska du inte göra det ändå?
Jag skulle hellre bestämma mig själv. - Jag vill också det. Jag tror det.
Är detta ditt arbete?
Vad hittade du i värdrummen?
Två antagonister. En var inverterad.
Vi fixade den normala, men den inverterade slapp.
Visade de sig samtidigt? - Ja.
Det var samma person.
Sator har byggt ett lås där inne. - Ett lås?
En inverterande maskin.
Du sa att tekniken inte har uppfunnits än.
Sann. Han har det från framtiden. - Varför?
Du har den bästa chansen att ta reda på det.
Har du träffat honom? - Jag var nära.
Tänk om du har något som han saknar? - Tycka om?
Plutonium-241.
Sator försökte få tag på något från ett CIA-team vid Kievs opera.
Han slog laget. Inte plutonium.
Vem gjorde det? - Den ukrainska säkerhetspolisen.
Det röker till Tallinn om en vecka.
Att hjälpa en vapenhandlare att stjäla plutonium är oacceptabelt, Priya.
Jag dödar honom. - Nej. Sator måste förbli vid liv.
Tills vi förstår hans roll i detta.
Dra nytta av situationen utan att förlora plutonium.
Det är för farligt.
En terrorbom bryr sig inte om vad som kan hända om vi inte stoppar Sator.
Vad vill han? - Vi kommer att attackeras från framtiden.
Och Sator hjälper dem. Du måste ta reda på hur.
Jag såg nyheterna om Oslo. Har du ritningen?
Du behöver inte tänka på det längre. - Förstörde du det?
Jag trodde inte att du skulle vilja ha det igen. - Vet han?
Inte än. Så vänta lite. - Vänta en minut?
Varje dag är min son med monsteret, han hatar mig mer.
Det varar inte länge. Presentera honom för mig.
Som vad? - Tidigare anställd på ambassaden i Riyadh.
Vi träffades för en fest i juni. - Det var nog inte i juni.
29 juni 19 eller 19.30.
Lax stod på menyn, men barer serverades.
Sator gick tidigt. Sedan träffade vi varandra. Jag gick in i Shipleys i London.
Du stötte på mig här och vill visa mig båten.
Han kommer att tro att vi har en affär. - Då möter han mig.
Eller få dig själv dödad. - Låt mig oroa mig för det.
Såg jag orolig ut?
Det finns plats för 70 med besättning. Två helikoptrar. Missilförsvar.
Är du rädd för pirater? - Andrei spelar länder mot varandra.
Det är hans tillflykt.
Måste jag följa med? - Volkov tar inte med sig passagerare nu.
Sedan tar vi mina.
Max!
Vem är amerikanen?
En vän. - Mannen från Shipley's.
När du försökte bli misshandlad.
Frågar jag igen. Vem är han?
Vi träffades i Riyadh på USA: s ambassad.
Han är väl slagen av en diplomat för att vara. - Paranoia är din avdelning, Andrei.
Han verkar trevlig. Jag bjöd in honom till middag.
Max? - Han tittar på Pompeji och Herculaneum.
Sände du honom ensam? Jag lovade att ta honom.
Jag sa att du var upptagen.
Med din vän.
Lugna dig, kompis. Där jag kommer ifrån måste du äta middag först.
Herr Sator. - Glöm det.
Berätta för mig om du har legat med min fru än.
Nej.
Inte än.
Hur skulle du vilja dö?
Av ålderdom. - Då är du i fel bransch.
Det finns en trädgård i närheten. Där tar vi dig och skär dig i halsen.
Inte tvärs över, men med ett hål i mitten.
Sedan tar vi dina bollar och pressar dem i såret så att de blockerar luftstrupen.
Komplicerad.
Det är tillfredsställande att se någon du hatar, -
- försök att dra ut bollarna ur halsen innan du kvävs.
Behandlar du alla gäster så? - Vi är klara här.
Gillar du opera?
Nå? - Inte här.
Seglar du? - Jag har haft båda.
Kajen kl. 8. Var redo för mer än mysighet. - Kl. 8.
Max har saknat för mycket skola. Jag tar honom till England.
De kommer inte att acceptera mer frånvaro. - Ja det kommer dom.
Får jag tala ut?
Du beter dig som en kung.
Du är en lumpen man som driver maktspel med en fru som inte längre älskar dig.
Du verkar vara...
full av ande idag.
Gör jag det? - Ja.
Fruktade du att det förstördes?
Jag kände att jag behövde ta bort den från bagageutrymmet.
Jag har alltid kunnat känna framtiden.
Det är så jag skapade det liv du inte längre uppskattar.
Seglar eller dyker?
Uppstigning!
Vad vet du om opera?
2008 ockuperades en rysk missilstation i en vecka.
När stationen erövrades, tre fjärdedelar
av ett kilo plutonium saknades.
Det saknade plutoniet...
dök upp på Kievs operahus den 14: e.
Sväng!
Vad föreslår du?
Ett partnerskap. - Jag vill inte ha det med dig.
Du kan ta hand om dig själv. Det finns inga papper på dig.
En utbildad vapenhandlare som täcker sina spår.
Det är inte chockerande. Genom att vara en underrättelsesagent.
Styrbord!
Bränn till helvetet, Andrei!
Det är inte så du kan styra en båt! - Ja, om du måste!
Varför lät du inte honom drunkna? - Jag behöver honom.
Att sälja vapen? - Jag är inte den du tror att jag är.
Jag vet. Han visade mig ritningen.
Förlåta. Jag var tvungen att komma in i hans liv. Vad tror du att din man gör?
Vi vet båda att han är en vapenhandlare.
Han är mycket mer än så. - Vad?
Andrei Sator har allas liv i sin ihåliga hand. Inte bara din.
Herr Sator pratar med dig. - Okej.
Nu.
Kommer han att se mig utan byxor?
Lita på mig. - Jag faller inte för det två gånger.
Har du ett bättre alternativ?
Du kommer att göra vad som helst för att uppnå ditt mål. Du tänker inte på mig eller min son.
Vad tror du att han kommer att göra mot mig nu?
Försök att inte använda den.
Mot någon.
Då räcker det.
Kan du se? En vilopuls som en ung man.
Drick med mig.
Jag är skyldig dig mitt liv nu.
Jag var ingenting. - Mitt liv är inte ingenting.
Och jag gillar inte att vara i skuld till någon.
Så betala mig genom att inte hämnas dig på din fru.
Tror du att hon har lossat selen?
Det var mitt eget fel. - Hjälp mig att stjäla plutonium.
Det är raffinerat plutonium, så det måste hanteras och lagras ordentligt.
Jag vet allt så bra.
Ska du lära mig om strålning?
Andrei Sator, -
som grävde plutonium ur ruinerna av min stad som tonåring.
Var?
Stalsk 12.
Mitt hem.
En del av ett stridshuvud exploderade på marken och spridda de andra.
De behövde någon att hitta plutoniet.
Det var mitt första kontrakt. Ingen annan bjöd på det. De trodde att man skulle dö.
Men...
en mans sannolikhet att dö...
är en annan mans chans att skapa ett liv för sig själv.
Jag tog min position i det nya Ryssland.
Hittills är mitt företag det enda som bedriver ruinerna.
Plutonium transporteras genom norra Europa -
- på väg till den permanenta depån i Trieste.
Jag hör att du har resurser i Tallinn.
Stanna här ikväll. Jag insisterar på det.
Vad kommer du? - Vi pratar om idag.
Nej, vi ska inte. - Gör inte?
Vi får se.
Tror inte att du kan behandla mig som du behandlar andra kvinnor.
Och...
hur föreställer du dig...
Jag behandlar de andra kvinnorna? Tror du att jag tvingar dem att prata?
Vill du vara tyst, så trevlig. Du kan bita i det här.
Även en själ som är så tom och ömtålig som din behöver svar.
Är rädsla och smärta tillräckligt, Andrei? Jag kan inte erbjuda dig något annat.
Då måste jag nöja mig med det. - Varför släppte du mig inte bara?
Därför att...
om jag inte kan få dig...
det finns ingen som kan skaffa dig.
Om du rör vid mig skriker jag så att han hör det.
Tror du att jag släpper in honom? - Då var du tvungen att döda honom.
Då är affären slut.
Så låt mig vara, fan.
Inte nu!
98. Inte illa efter det försöket.
Han stod vid fönstret.
Jag var nyfiken.
Min egendom borde inte beröra dig.
Vem är du? Hur fick du din information om opera?
Du skulle aldrig ta itu med någon som inte var tillräckligt bra för att rekryteras.
CIA står för 2/3 av marknaden för klyvbart material.
De brukar köpa, inte sälja.
Men vi lever i en skymningsvärld. - Är det Whitman? Det låter trevligt.
Nästa varning blir en kula i hjärnan.
Inga bollar i halsen?
Det kommer inte att finnas tid för det...
i Tallinn.
Gå dit. Jag vill ha Volkov med i ditt lag.
Nej.
Jag tillhandahåller materialet. Du betalar mig. Din fru är ansvarig för överlämnandet.
Hon är aldrig inblandad. - Det är därför jag litar på henne.
Kasta honom i land.
Hur kontaktar jag dig? - Du gör inte.
Hur får jag pengar i förskott?
Ta bättre hand om plutonium.
Vad hittade du på guldet? - Inga märken, inga gjutna märken. Ingenting.
Hur? - Upphämtningsplatser.
Han begraver en tidskapsel, skickar koordinaterna -
- och gräver upp det igen för att hämta det inverterade materialet.
Det verkar hända direkt. Var begraver han det?
En plats som inte kommer att upptäckas i århundraden.
Vad visade jordproverna?
Nordeuropa, Asien. Radioaktivitet.
Allt som har räddats från Oslo har skickats hit.
Vad gör jag här? - Jag litar inte på andras dom.
Konvojen genom staden. Vad tänker vi?
Många människor. Oförutsägbar trafik.
Det är nästan omöjligt att planera ett bakhåll.
Bra poäng. Övervakas konvojen från luften?
Spåras via GPS. En fel sväng och sedan rör sig kavalleriet in.
Vi behöver vapen som skickar meddelandet utan att skjuta.
En snabb bil som inte ser snabbt ut. Fyra tunga fordon. Alla olika.
En buss, en buss, en lastbil. En av dem måste vara en brandbil.
Och det får inte finnas några spår av vår planering.
Inget elektroniskt. Inga papper.
Sator borde inte attackera oss så snart vi har materialet.
Endast hans okunnighet skyddar oss.
Kan du se, Kat? Det här är några av mina favoriter.
Lite svettig, men för att spara, eller hur?
Jag är ingen expert på det. - Tja, nej.
Du skulle aldrig behöva ta itu med den typen av saker.
Men det är här våra världar kolliderar.
Vad är det här, Andrei? - Du vet det mycket bra, Kat.
De smutsiga butikerna...
som betalade för dina kläder och din sons skolning, -
- och som du trodde du kunde förhandla ut ur.
Konvojen kör genom staden på tio minuter.
Av. - Jag går inte någonstans med dig.
Titta på mig!
Och förstå sedan...
att man aldrig förhandlar med en tiger.
Man beundrar en tiger tills den vänder mot en, -
- och du känner dess sanna natur!
Låt bli.
Stanna där.
Grön, två minuter.
Du dödar mig inte. - Jag har redan provat det.
Du drev mig från en båt, men du skjuter mig inte med kallt blod.
Mitt blod är inte kallt, Andrei.
Nej, men du är inte arg nog.
Ty ilska blir förtvivlan med tiden.
När jag ser dig i ögonen...
då ser jag förtvivlan.
Hämndrevande sugga! Du spionerar på mig -
- och tror att du är bättre än jag! Då är det nog!
Berätta allt när det händer.
Stäng från den här sidan.
Gul, 60 sekunder. - 60. Mottagen.
Blå, 45 sekunder. - 45. Mottagen.
Okej, röd. Vi närmar dig dig.
De tre bilarna är på plats.
Håll koll på allt. Ge mig alla detaljer.
Är alla redo?
Fem.
Fyra.
Tre. Två.
Ett.
Nu, gul!
Vi har ett problem! - Vi behöver förstärkning! Skit!
Radion är nere. - Är de fortfarande i rörelse?
Kontrollera radion.
Jag har sett inkapsling i alla vapenklasser. Det här är inte en av dem.
Det är vad han är ute efter.
Jag kan inte förstå det. - Du sa att du kände estniska.
Det är inte estniskt. Det är bakåt.
Vad i helvete är det?
Kör, spring, spring!
Ge det inte till honom.
Det är inte plutonium. - Det är värre än så!
Förlåt.
Han flyr.
Han lämnade henne i bilen! Efter henne! Kör, spring, spring!
Upp på sidan.
Kom igen. Närmare.
Håll det stabilt.
Skynda dig!
Kom igen!
Okej vänta. Jag kallar kavalleriet. - Vilket kavalleri?
Om du inte säger sanningen kommer hon att dö.
Jag har ingen aning om vad du pratar om. - Du lämnade den i bilen, eller hur?
Vem har sagt det? - Berätta bara om det finns i BMW.
Jag vet inte. - Säg det annars skjuter jag henne igen.
Låt henne vara! - Döda honom!
Jag har inte tid för förhandlingar.
Lyssna på mig. - Tre.
Jag kan hjälpa dig. - Två.
Nej! - Ett.
Nästa gång hon får en kula i huvudet.
Ingen.
Två. Tre.
Okej! Okej.
I bilen. BMW. - Vi kommer att kontrollera om det passar.
Det är i handskfacket!
Var lämnade du det?
I bilen eller i brandbilen?
Var? Jag måste veta det innan jag går ut.
Det har jag redan sagt. - Jag tror på dig.
Du ville ha henne här. Jag hoppas du är glad...
Säkrad! Wheeler, kolla in andra sidan.
Ni två.
Var försvann han till? - För närvarande.
Det är i handskfacket! - Vi kommer att kontrollera om det passar.
Tre två ett. - Okej! Okej.
Nästa gång hon får en kula i huvudet.
Nej nej! - Ett.
Lyssna på mig. - Två. Tre.
Jag kan hjälpa dig. - Jag har inte tid för förhandlingar.
Säg det, annars skjuter jag henne igen.
Låt henne vara! - Berätta bara om det finns i BMW.
Jag vet inte.
Du lämnade den i bilen, eller hur? - Vem har sagt det?
Om du inte säger sanningen kommer hon att dö. - Jag har ingen aning om vad du pratar om.
Sjukvård! - Status?
Har hon skjutits? - Kom hit med henne.
Sköts hon med en inverterad kula?
Det är Ives. Han är med oss.
"USA"! Vem är de där? - Priyas folk. Vårt folk.
Hur visste Sator om bakhållet? - Det är eftertiden.
Ett bakhåll mitt på gatan lämnar spår.
Han visste allt vi ville göra! Någon har sagt något. WHO?
Var det du? - Nej nej.
Du har alltid vetat för mycket. Nu frågar jag dig igen.
Sa du något?
Ingen har sagt någonting. Det är en tidspressande manöver.
En Vad? - En tångmanöver. Inte i rymden. I tid.
Hälften av laget går framåt i tiden.
Han tittar och attackerar slutligen när han rör sig bakåt.
Då vet han allt. - Förutom där jag gömde plutoniet.
Vilket är inte plutonium, eller hur? - Jag sa att det var vad han ville.
Och du sa till honom var det är.
Jag ljög.
Korsa. Du ljög om det?
Han kunde inte ha kontrollerat det på plats. Han hade skjutit henne ändå.
Det är ett vanligt förfarande att ljuga.
Det har spridit sig för mycket. - Vad?
Hon dör. - Standardförfarande.
Kan vi inte göra någonting?
Kan vi stabilisera strålningen genom att vända patienten?
Det tar dagar. - Kom.
Vi tog kontroll över maskinen för några minuter sedan.
Hur länge kan hon leva på den här webbplatsen? - Max. tre timmar.
Jag tar henne igenom. Hon kommer inte att dö. Jag tar chansen.
Du kan inte komma tillbaka igen.
Vi hittar en annan maskin. - En vecka sedan? Var?
Oslo. - Det är på en säker flygplats.
Det är ogenomträngligt. - Det var inte förra veckan.
Vi flyttar in. Du kan lika gärna hjälpa oss.
Detta är ett återbetalningsfönster. Om du närmar dig låset, -
- och om du inte ser dig själv i det, gå inte in.
Varför inte? - Om du inte ser dig själv kommer du inte ut.
Fungerar det? - Ja.
Se efter själv. Där finns ditt svar. Kom.
Jag rengör och stänger såret, men hon behöver tid.
Hur länge behöver hon? Fyra - fem dagar. Helst en vecka.
Neil, hitta oss ett sätt till Oslo. Jag ska ut där igen.
Vad kommer du?
Förhindra Sator att komma undan med vad jag gav honom.
Nej. Du ljög om var det var. Vänta.
Du vill rädda henne. - Han ville döda henne tidigare.
Vad händer om han gör det? - Vi kan inte veta.
Om du ändrar något där ser du inte effekten här.
Vad tror du? - Det som har hänt har hänt.
Vi måste rädda henne här och nu.
Om du går ut dit igen kan du ge honom vad han är ute efter.
De får inte ta igenom henne igen. Okej?
Vi kan inte stanna här.
Vi har inte så mycket tid. Hitta en mysig fraktcontainer, -
- som just har kommit från Oslo.
Det är något cowboys. Du har ingen aning om vad som händer om du går ut.
Jag ska ut, så har du några tips? - Wheeler, skriv honom.
Du måste ha luft med dig. Normal luft passerar inte genom inverterade lungor.
Den viktigaste regeln: Ta aldrig kontakt
med den framåtblickande versionen av dig själv.
Det är poängen med skyddsdräkterna.
Vi har inte tid för det. - Kolliderar dina partiklar...
Vad? - Utrotning.
Det skulle vara dåligt, eller hur?
När du lämnar luftlåset, orientera dig. Det kommer att kännas konstigt.
När du springer känner du vinden i ryggen.
Om du stöter på eld bildas is på dina
kläder, eftersom värmeväxlingen är omvänd.
Gravitation kommer att kännas normalt, men verkar tvärtom för världen omkring dig.
Du kan uppleva störningar i syn och hörsel. Det är normalt.
Kan jag köra bil? - Cowboys.
Styrningen kommer att kännas annorlunda. Friktion och vindmotstånd är omvänd.
Du är inverterad. Det är inte världen.
Var transpondern i kassan? - Vi har kastat lådan.
Jag rör mig bakåt. Det är den bollen jag måste följa. Ge mig trackern.
Okej. - Är du redo?
Spårning...
Materialet finns inte i lådan.
Få de andra delarna av algoritmen till hypocentret. Han ljög.
Det fanns inte i BMW. - Så var är det?
Jag såg överlämnandet. Du fick mig att skjuta henne utan anledning.
Men du har min hjärtfrekvens över 130. Ingen har någonsin lyckats tidigare.
Inte ens min fru.
Du lämnade en hemsk röra för Ives och hans team.
Värmeväxlingen var omvänd.
Du är förmodligen den första som får en kall chock av en bensinexplosion.
Ingenting överraskar mig längre.
Är vi på väg tillbaka till Oslo? I en Rotas-container.
Han tog tag i materialet, Neil.
Jag gav den på ett silverfat.
Jag varnade dig. - Klart är klart. Jag mår bra nu.
Men det är svårt att lita på människor som talar i halva sanningar.
Det är inte rättvist. - Du var med innan vi träffades.
Arbetade du för Priya? - Nej.
Vem rekryterade dig, Neil? - Det hjälper dig inte att veta det nu.
När detta är över, och om vi lever och du fortfarande vill,
- då måste du få min livshistoria.
Tyvärr, jag blandade dig i det här. - Vad händer?
Neil här vet uppenbarligen mer om det än jag. Lycka till.
Om vi ​​säger till Kat något ser Priya henne som ett hot.
Priya ser henne som ett hot nu. Hon har rätt att veta varför hon kan dö.
Ska jag dö? - Inte om det är upp till oss.
Och det gör det. - Vem är du?
Låt oss börja med de enkla sakerna. Alla naturlagar...
Materialet finns inte i lådan.
Få de andra delarna av algoritmen till hypocentret.
Är du skadad?
Vad är algoritmen, Neil?
Plutonium är en del av det. En av nio.
Det är en formel i fysisk form, så den kan inte kopieras eller kommuniceras.
Det är en svart ruta med en funktion.
Vilket är?
Inversion. Men inte föremål eller människor.
Världen omkring oss. - Jag förstår inte.
När de inverterar entropin hos fler och fler objekt, -
- de två tidsriktningarna blir mer och mer sammanflätade.
Men för att vår miljö flyter i vår riktning, -
- då har vi tagit över. De simmar alltid mot strömmen. Det räddade ditt liv.
Den inverterade explosionen kraschade in i omgivningen.
Det pissade mot vinden. - Algoritmen kan ändra vindriktningen.
Det kan vända världens entropi.
Och om det händer?
Då är spelet ute. - Kan du vara mer exakt?
Alla och allt som har levt
utplånas direkt. Är det nog?
Inklusive min son.
Ju mer du sover, desto snabbare återhämtar du dig.
På en lastbil.
Nu varar det inte länge.
Jag har tänkt på det. Vi är deras förfäder.
Om de förstör oss, förstör de inte sig själva?
Sedan kommer vi till farfarens paradox. - Vad?
Om du reste tillbaka i tiden och dödade din farfar, -
- hur kan du ha fötts så att du kan begå mordet?
Vad är svaret? - Ingenting. Det är en paradox.
Men i framtiden tror de makthavare tydligt att man kan...
sparka farfar nerför trappan, sticka ögonen på honom -
- och skar halsen på honom utan konsekvenser.
Kan de ha rätt? - Det betyder ingenting.
De tror på det. De är villiga att utplåna oss.
Får jag sova igen nu? - Nej, lyssna här.
Häftigt. - Den tiden är omvänd...
Betyder det att vi är här nu, inte att det aldrig händer? Att vi stoppar dem?
Optimistiskt har du rätt. - Och pessimistiskt?
Med parallella världar kan vi inte förstå förhållandet mellan...
medvetenhet och fler verkligheter. Gör det ont i huvudet?
Ja.
Försök sova lite.
Skit.
De drev oss inte in.
Vad gör vi då?
Vi använder hålet i byggnaden. Kaoset, direkt efter att planet slog det. Gör dig redo.
Har hon återhämtat sig nog?
Jag vet inte. Jag har aldrig gjort det förut.
Brandmännen är här.
Innan Kat går in ordnar jag Sators män och säkrar kassaskåpet.
Sedan kommer du med henne.
Hur är din arm? - Inte så bra.
Vi rör oss så snart vi hör motorerna.
Vänta. Vänta. Du blöder. Låt mig titta på det.
Klar?
Vänta här. Jag flyttar in.
Kom igen! - Kör, spring, spring!
Nu!
Du visste att det var jag. Varför sa du inte något?
Det är komplicerat när någon plockar knoppen av sig själv.
Men efteråt? - Jag visste att du skulle hantera det.
Klart är klart. Vem vet vad som skulle ha hänt om jag hade sagt det till dig?
Politiken är att dölja den.
Vems politik? - Vår, min vän.
Det är vi som räddar världen från vad som kunde ha hänt.
Katt?
Jag är här.
Det kommer något av ett ärr, men du klarar det.
Du gjorde det. - Gjorde vad?
Andrei har algoritmen.
Du vet inte var han är.
Eller när.
Få Priya hit till Oslo. - Varför?
Om två dagar berättar hon om plutonium.
Det kan inte förändras. - Vi får se. Nu är det bara att få henne hit.
Hej, Priya. - Vad händer? Var är Neil?
Han bryr sig om Katherine Barton, som nästan dog på grund av dig.
Vad har jag gjort? - Det är något du gör.
Om två dagar får du mig att använda plutonium som vapenhandlare.
Jag vill veta varför. - Lät du Sator få tag på plutonium?
Nej, jag lät honom få tag på algoritmen.
Berätta om det, Priya.
Det är unikt. Forskaren som skapade det tog sitt eget liv,
- så hon kunde inte tvingas skapa en ny.
En från framtiden? - Ungefär många generationer.
Varför måste hon döda sig själv? - Känner du till Manhattan-projektet?
Innan den första testutplåningen var Oppenheimer orolig för att, -
om det skulle skapa en kedjereaktion som skulle omsluta hela världen.
De gjorde det ändå, och det gick. - Hon är Oppenheimer i sin generation.
Hon skapar en metod för att vända världen, -
- men bli övertygad om att genom att utplåna oss kommer de att utplåna världen.
Farfarens paradox.
Men till skillnad från Oppenheimer motsätter hon sig, -
- delar algoritmen i nio sektioner och döljer dem på bästa möjliga plats.
Förr. Här. Nu.
Det finns nio kärnkraftsmakter. Ni bombplan.
Nio uppsättningar av det bäst bevakade materialet i världshistorien.
Bästa möjliga gömställe. - Kärnkraftsförvaring.
Sators uppdrag har finansierats och styrts av hans framtid under hela sitt liv.
Han måste hitta och montera algoritmen. - Varför väljer de honom?
Han var vid rätt tid och plats. - Sovjetunionens kollaps.
Det mest osäkra ögonblicket i kärnvapens historia.
Hur många sektioner har han? - Efter plutonium alla nio.
Åh Gud. Därför måste du göra det annorlunda den här gången.
Att ändra saker? Så Katherine skadas inte?
Så Sator får inte tag på algoritmen.
Om det universum kan existera... är det inte det vi lever i.
Låt oss försöka. Du varnar mig. - Nej det gör jag inte.
Okunnighet är vår ammunition. - Uppriktigt sagt.
Om du hade vetat vad algoritmen är, skulle du ha låtit Sator få det?
Du vill att Sator ska få det sista avsnittet.
Bara på detta sätt samlar han de andra åtta.
Jag skulle stjäla det... och förlora det?
Uppdraget är slutfört. - Du utnyttjade mig.
När du utnyttjade Katherine.
Detta är standardförfarandet.
Du har gjort din del. - Min del?
Jag är huvudpersonen i denna operation.
Du... är en huvudperson.
Trodde du att du var den enda som kunde rädda världen?
Nej.
Men det är jag. För jag har inte sagt var och när han monterar algoritmen.
Du kommer att göra det snart. - Nej, jag gör inte det.
Låt oss gå med. - "USA"?
Varför engagera henne igen? - Hon kan komma nära honom.
Litar han fortfarande på henne? - Han tror att hon är död.
Men det gjorde han. - Du ser världen på ett nytt sätt.
Nu är det din tur. Om hon överlever. Om du inte tror att hon vet för mycket.
Jag kan inte. - Så prata med den som står för lösa ändar.
Jag behöver att du lovar att hon och hennes son kommer att överleva, Priya.
Vad betyder ett löfte i vår bransch?
De kommer att vara säkra.
Det finns en mötesplats utanför Trondheims kust. Ta sig an det.
Ives har ett lag redo att invertera. - Har du ett lås?
Tekniken vi försöker stoppa.
Det är förrädiskt att bekämpa ondska med ondska.
Men det finns någon i framtiden som låter
algoritmen fortsätta sin resa tidigare.
Förstår du... Tenet grundades inte tidigare.
Tenet kommer att grundas i framtiden.
Det är så galet med dessa fåglar. - Hur mår du?
Säg att du vill döda honom. - Jag kan inte.
Varför inte? Du måste ha dödat många människor.
Inte med en död mans knapp. - Hans pulsmätare.
Han är besatt av sin hälsa. - Den är ansluten till ett system.
En annan hög med e-postmeddelanden inställda för att avslöja hämtningsplatsen, -
- om hans hjärta stannar.
Hans död aktiverar algoritmen. Om han dör kommer världen att förgås.
Ingen vågar döda honom.
Nej, det är inte poängen.
Han vill ta sitt eget liv.
Varför?
Han är döende.
Ooperativ cancer i bukspottkörteln.
Och han tar världen med sig till graven.
Om han inte kan få henne kan ingen få henne.
Han väljer var och när världen ska gå under.
Vilket ögonblick väljer han?
Du berättade om en semester där du fick honom att känna dig älskad.
Vietnam. - Du sa att han försvann. Vilken dag?
Ja, men jag vet inte vilken dag det var.
Det var den 14: e för tio dagar sedan. Han var i Ukraina.
Attacken mot Kievopera. Hur vet du det?
Han var inte på båten, så det är hans fönster.
Att återbesöka det gyllene ögonblicket och låta det vara hans sista.
Allas sista minuten. Vi måste ta tag i algoritmen utan att Sator upptäcker den.
Om han tror att det är där, dödar han sig själv.
Men inte resten av oss.
Var är upphämtningsplatsen? - Delad kunskap, min vän.
Kommer du inte att säga det? - Okunnighet är vår ammunition.
Men du måste vara på båten, Kat. - Varför?
Du måste hindra honom från att döda sig själv tills vi vet att algoritmen har tagits bort.
Om jag tas dit ser min son det. Det får inte vara ett smärtsamt ögonblick, -
- om det ska vara hans sista.
Det behöver inte.
Så. Vi jobbar oss tillbaka till 14: e, men utan att veta var platsen är, -
- Jag kan inte förbereda det stora.
Vet du vad ett hypocenter är?
Centrum för ett underjordiskt kärnvapentest.
Sir Michael Crosby berättade om en detonation i Stalsk 12 den 14.
Upphämtningsplatsen är längst ner i hypocentret.
Explosionen begriper algoritmen.
Då borde vi få ut det ur hålet innan bomben går av.
På gelat. Fram.
Nästa.
På gelat.
Var är Neil?
Han måste ha gått igenom. - Jag sa inte adjö.
Det här är ett farväl, eller hur? - Jag önskar att du inte gjorde det här, Kat.
Det värsta Andrei gjorde mot mig var det erbjudande han gav mig.
Att jag var tvungen att gå om jag lovade att aldrig träffa min son igen.
Jag skrek och... förbannade.
Men han såg det i mitt ansikte en kort sekund.
Jag tänkte på det. Jag vet inte om jag hatar honom mest för vad han har gjort, -
- eller för att han vet om mig.
En chans att rädda sitt barn. Du har ingen aning om vad det betyder för en mamma.
Nej. - Du dödade människor du hatade.
Det tenderar inte att vara personligt. - Han är döende. Kanske räknas det inte.
Det räknas alltid, Kat. Du är inte där för att döda honom. Du är backstop.
Om vi ​​inte tar bort algoritmen och han
dödar sig själv tar han oss alla till graven.
Gör bara din del, okej?
Det är den 14: e idag. Kusten utanför Sibirien. Nu är vi iväg.
Fortsätt en dag bakåt, sedan kan du nå Vietnam.
Vem får mig ombord på båten? - Du får bra hjälp.
När det är över och du tar hand om din pojke, gå med det här.
Du kan känna dig hotad.
Tryck på "prata", säg var du är, lägg på.
Vem får meddelandet? - Efterlivet.
Stalsk 12. Dold från resten av världen här är en stad där allt kan hända.
Och idag, om tio minuter, kommer det definitivt att hända.
Du är uppdelad i två lag som måste göra en tidspressad manöver.
Vi är det röda laget som går framåt. Sätt på dem här.
Våra vänner där borta, Blue Team, ledd av Wheeler, är inverterade.
Varför ska de inte låta oss se dem? - Kanske tycker vi inte om vad som hände.
De fick den här informationen på en timme.
Sedan lades de iväg på kanten av hypocentret -
- så nära detonationen som möjligt i tid.
Deras mål var säkerhet och förtydligande.
Denna genomgång drar nytta av deras erfarenheter.
Båda lagen har klockor som räknas ner. Vår nedräkning från tio från landningen...
till noll vid explosionen. Blue Team är inverterat.
Om du inte är vid landningszonen på noll,
kommer du inte bort därifrån. Förstått?
Vi rensar landningszonen så att den blå
Teamet kan evakueras. Sedan flyttar vi in ​​i staden.
Byggnaderna är övergivna, men vi vet att det finns ett lås.
Förvänta sig bitemporal motstånd. - Har de inverterade vapen?
Inverterade, konventionella, framåtriktade antagonister, inverterade antagonister.
På andra sidan staden är åsen ovanför hypocentret.
En mindre grupp tar tunneln från staden till botten av hypocentret.
Blue Team hittade en entré här.
Bomben är i berget här.
Högt upp så att grottan kollapsar så att den förseglas.
Hur avväpnar vi bomben? - Explosionen måste ske.
Vår uppgift är inte att kunna avväpna bomben, -
- medan den mindre gruppen uppnår sitt osynliga mål.
Vilket är...? - Du behöver inte veta.
Andra dumma frågor? Väl. Låt oss börja. Låt oss bli klara.
Jag ville vara i den första vågen. - Det finns ingen första våg.
Red Team och Blue Team arbetar samtidigt.
Gå inte på helikoptern om ditt tänkande bara är linjärt.
Vill du vara med på laget som stjäl innehållet i kapseln?
Absolut. - Det är vi.
Vi är den mindre gruppen. - Bara vi?
Ingen som känner till innehållet i kapseln kan lämna slagfältet.
Jag tror att vi tar hand om oss själva.
Det finns 12 meter från det privata däcket ner till vattnet. Kan du hoppa därifrån?
På huvudet.
Låt honom inte dö förrän du ser min signal.
30 sekunder!
Flytta!
Vi bröt ut i en chockvåg. Vänta!
Stå upp!
Där!
Vi trodde att du var i land. - Jag vill överraska Andrei.
Chefen har gått.
Lad mr. Sator hittar mig här.
Och säg inte något till de andra. Jag fixar röra.
Gruvarbetare! - Gruvarbetare!
De sa att du hade gått i land. - De sa att du flög.
Jag kom tillbaka för att träffa dig och Max. - Max är på land med Anna.
Vi behöver tid efter det som hände. - Det var bara ett dumt skämt.
Du tycker att jag är en hemsk mamma.
Jag har högre tankar om dig än du har om mig.
Jag vill att vi ska bli bättre, Andrei.
I täckning!
Skaffa en jävla AT4! Skjut honom! Nu!
Täck källa! Av! Av! Kom igen! Heja heja!
Wheeler!
Gå bort därifrån! - Kom igen!
Ives!
Den mindre gruppen. Här.
Det blir en vacker solnedgång.
Jag kan få Max. Låt oss dela det ögonblicket med honom.
Jag gör dig en drink.
Ta tillbaka min son till båten.
Tiden rinner ut. Kom igen! - Om de ser oss har det varit förgäves.
Vi måste ha härledt dem. - Tänk inte på det.
Vid min signal!
RPG, skjut i basen! - Den byggnaden på min signal!
Tre! Två! - Ett! Brand!
Brand
Flytta! Flytta!
Nu går det inte tillbaka. Kom.
Vad är det? - Jag lånade den från CIA.
Vad är det? - Hur världen går ner.
Inte med ett smäll, utan med ett gnäll. - Jag förstår inte.
När jag tar det här är allt över.
Så ta det inte än.
Varför?
För att vi måste titta på solnedgången. Och det finns lite vodka kvar.
Och Max kommer snart.
De sa att de trodde att det var du, inte Anna, som gick i land med Max.
Så länge du kan se skillnaden...
Jag behöver bara arbeta ett ögonblick, min älskade.
Mahir, har det tagits emot? Upprepa: Inte av fara!
Mottagen. - Upprepar: Inte av fara!
Neil! Neil!
Gå!
Vi har inget som kan spränga detta.
Kolla in honom. Se om han har en granat.
Har han något? - Nej inget.
Försök se. Kan du bryta upp det?
Jag hoppas inte. Jag betalade mycket för det låset.
Gillar du platsen där min resa började och dina slut?
Det är lite för radioaktivt för min smak. - Radioaktivitet är mitt öde.
Vi arbetade där ingen annan skulle arbeta. Jag handlade med djävulen.
Pengar för tid. Vi sålde vår framtid.
Och nu kommer du att göra samma misstag på hela världens vägnar.
Det var inte ett misstag. Det var erbjudandet jag fick. Vad var ditt fel?
Du kämpar för en sak du knappt förstår, -
- med människor du litar så lite på att du inte har sagt något till dem.
När jag dör, dör världen med mig.
Och din kunskap dör med dig i en grav, som
om du var en anonym egyptisk arbetare, -
fångad i en pyramid för att hålla hemligheten. Du är fanatiker.
Vad är mer fanatiskt än att vilja utplåna världen?
Nej, jag vill skapa en ny värld.
Någonstans, en gång, trycker en man i ett kristalltorn på en brytare, -
- och Armageddon är både utlöst och förhindrat.
Tiden själv ändrar riktning.
Solskenet vi njöt av kommer att värma våra efterkommande ansikten.
Hur kan de vilja döda oss?
Eftersom deras trädgård steg upp och deras floder torkade upp.
De har inget annat val än att vända. Vi har skulden för det.
Nu när du vet detta, vill du fortfarande att jag ska sluta?
Ja. Varje generation försörjer sin egen överlevnad.
Det är precis vad de gör. - Nej, du är en förrädare.
Du kommer att döda alla eftersom ditt eget liv snart är över.
Livet fortsätter när jag är klar. - Inte din sons.
Min största synd var att placera ett barn i en dömd värld.
Tror du att Gud kommer att förlåta mig?
Vänta!
För då...!
Täck mig!
Gå! Gå!
Du tror inte på Gud, framtiden eller något utanför dig själv.
Allt annat är tro. Och jag har ingen övertygelse.
Utan det är du inte människa. Då är du bara galen.
Eller en gud. Av ett slag. - Som jag sa...
Låt bli. Korsa. - Vår tid är slut.
Jag hälsar min fru kärleksfullt från dig.
Du glömmer att jag inte har träffat henne än.
Åh ja. När du har träffat henne dör hon.
Sedan hälsar jag henne kärleksfullt själv.
Låt bli...
Volkov. Skjut honom i huvudet.
Inget mer arbete nu, älskade.
Du har ingen aning om vad jag pratar om, eller hur?
Men det låter väldigt viktigt.
Vart ska du? - Är du inte het?
Vad gör du nu? - Jag spillde lite solskyddsmedel.
Än sen då? - Du kan glida in i den.
Kom bara hit.
Vänd dig om. Du kommer att gilla det.
Jag kan inte det här. Tror inte att du har vunnit.
Förstör inte ögonblicket, Kat. - Tror inte att vi kommer att dö med dig.
Du måste dö ensam, Andrei.
Kom igen kom igen! - Tunneln har krossats. Porten är stängd.
Mahir, kan du höra mig? - Ja.
Vänta. Upprepa: Vänta.
Se mig i ögonen.
Vad kan du se?
Förtvivlan eller ilska?
Jag är inte hon som kunde älska dig trots de mentala ärren du gav henne.
Jag är den hämndlysten tik du gav ärr på din kropp.
Nej!
Skit.
Ives, hon dödade honom. Mottas det, Ives?
Hon kunde inte vänta. Hon dödade honom.
Kom igen! Tror du att de lyckades?
Upp i röven med det.
Kat, det var för tidigt!
Jag kunde inte låta honom dö i tron ​​att han hade vunnit.
Jag visste att du skulle hitta en väg ut. Nej du gjorde inte? Vi är okej, eller hur?
Ja, jag hittade en väg ut. Vi är ute av fara.
Jag trodde att du var inverterad. - Jag växlade halvvägs.
Du behövde förmodligen hjälp här. - Vi behövde hjälp där nere.
Hur bröt du låset?
Det var inte jag. Behövde ditt team dig inte?
Jag hämtar dem nästa gång.
Är du okej, Ives? - Ja, när jag har andats.
Ingen som har sett det kommer härifrån.
Okej.
Vi döljer det.
Vi tar våra egna liv.
Det är det enda sättet vi kan vara säkra på.
När det ska hända...
vi kan behöva bestämma själva var och en.
Vill du inte döda oss? - Om jag hittar dig gör jag det.
Men du vill inte leda så noggrant?
Ja det kommer jag.
Du ska inte till London för att träffa Kat? - Nej. Det är alldeles för farligt.
Inte ens på avstånd?
Inte ens på avstånd.
Ives! Vänta.
Vill du verkligen åka dit igen?
Jag är den enda som kunde öppna dörren i tid.
Ingen är bättre än du när du öppnar dörrar.
Kan du se? Det är jag igen.
Jag väver in ett nytt förflutet i uppdraget.
Neil, vänta!
Vi räddade bara världen. Vi kan inte lämna något åt ​​slumpen.
Men kan vi ändra något om vi gör något annorlunda?
Klart är klart.
Det är ett uttryck för förtroende för naturens mekanismer.
Inte en ursäkt för att inte göra något.
Ödet? - Kalla det vad du vill.
Vad kallar du det? - Verkligheten.
Låt mig gå.
Du sa aldrig till mig vem som rekryterade dig.
Har du inte gissat det nu?
Du gjorde. Men inte när du tänkte.
Du har en framtid i det förflutna.
För många år sedan för mig. På många år för dig.
Har du känt mig i flera år?
För mig är detta slutet på en vacker vänskap.
Men för mig är det början. - Vi gör bärnsten i det.
Du kommer älska det. Du får se.
Hela operationen är en tidspressande manöver.
Vars?
Din! Du har bara nått halvvägs. Vi ses i början, min vän.
Det är vi som räddar världen från vad som kunde ha hänt.
Världen kommer aldrig att veta vad som kunde ha hänt.
Och om de gjorde det skulle de inte bry sig.
För ingen bryr sig om en bomb som inte gick av. Bara den som hoppade.
Gör det innan pojken kommer ut.
Är det din typ av nåd? Du gav mig ditt ord.
Och jag sa vad det skulle vara värt.
Här. I dag.
Hur visste du?
Cannon Place klockan tre. Det är nog ingenting, men...
Efterlivet.
Cannon Place klockan tre. Det är nog ingenting, men...
Jag sa att du måste börja titta på världen annorlunda.
Jag måste ta bort de lösa ändarna. - Det var aldrig ditt jobb.
Vems uppgift var det då? - Min.
Jag insåg att jag inte arbetade för dig. Vi arbetade båda för mig.
Jag är huvudpersonen.
Ta sedan bort de lösa ändarna.
Uppdraget är slutfört.
Det är bomben som inte gick av. Ingen visste att faran var närvarande.
Det är bomben som kan förändra världen.