Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Oo, tark ja hell hing.
Kas sa mäletad...
mil kõik oli meie päralt?
Kas näed unes...
meie sunniviisil lahkumist?
Meie välja juhtimist...
ja selle kõige algust.
JUTUSTAB CHIWETEL EJIOFOR
ELEVANDIKUNINGANNA
Meie lugu algab tormi abil täitunud veesilma juures.
Siinsete suurte karjade seas on maailma viimased hiidvõhkadega elevandid.
Kord üle kogu Aafrika ulatunud ülla sugupuu järeltulijad.
Nende kuninganna on Athena.
Ta on 50-aastane matriarh, oma suguvõsa pea.
Sarnaselt enamikule meist on tal naabreid.
Ja see on ka nende lugu.
Tema pere koosneb emastest sugulastest ja nende poegadest.
Elevandipojad on nii lähedased, et nad kõik on sama hästi kui õed-vennad.
Athena perekond toetub tema kogemustele ja tarkusele,
sest tema otsustest sõltub nende ellujäämine.
Tema uusim tütar Printsess on aasta vanune.
Ja oma ema kombel rahumeelne.
Sealt tuleb Wewe,
kes on karja marakratt.
Ta üritab alati Printsessiga sõbruneda.
Aga ta on liiga pealetükkiv ja satub seetõttu tihti pahandustesse.
Poisikesest Wewe elab perega koos kuni teismeikka jõudmiseni,
lahkub siis kodunt ja liitub isasloomade karjaga.
Mimi on perekonna uusim liige.
Ta sündis tormi ajal.
Täna on tema elupikkuse õpitee esimene päev.
Järgmised kaks aastat sõltub ta täielikult oma ema piimast.
Tema ema Mala poegib vaid kord iga viie aasta tagant,
seega on iga elevandipoeg väärtuslik.
Teda toidab küll vaid Mala,
aga Mimist saab kõigi silmarõõm,
sest iga elevandipoega kasvatab kogu kari.
See on Athena kuningriik.
Praegu on selles kõik vajalik olemas.
Ta toob iga päev oma pere peamise veesilma juurde,
mis võib naabrite jaoks tüütu olla.
Aga nad vajavad elevante,
sest nemad tegid selle veesilma ja hoiavad nüüd seda lahti.
Härgkonnale võib tunduda, et ehitustööd ei saagi iial läbi.
Enamik pere naabritest elavad elevandi varbaküüne kõrgusel.
Ühel või teisel moel sõltuvad nad kõik oma hiiglaslikest sõpradest.
Veesilm on nende kõigi kodu.
Aga kohe, kui päike välja ilmub,
hakkab see kahanema.
Seega tuleb kiiruga oma peret kasvatada.
Härgkonn asub kohe asja kallale
ja peagi ujuvad vees juba kullesed.
Nende all pole fundulustel aimugi,
kuidas või millal Athena pere neid aitab.
Praegu on neil silmi vaid üksteise jaoks.
Iga kord, kui isane emast kallistab, muneb emane muna...
ja matab selle ära.
Pimediku saabudes teab Athena, et ta peab eriti valvas olema.
Tema pere magab püstijalu, et Wewet ja Mimit paremini kaitsta.
Mõnede naabrite jaoks
on pidu alles hoogu sisse saamas.
Emasele hallpuukonnale ühest partnerist lihtsalt ei piisa.
Ta kutsub "vahupeole" terve seltskonna.
See on Athena veesilma jaoks hooaja esimene sündmus.
Emane muneb isase poolt tekitatud vahu sisse,
milles saab turvaliselt areneda.
Kõrgemal on vaaraohani konnadest sammu võrra ees.
Tema munes juba paar nädalat tagasi.
Kahe kuu pärast on tema pojad valmis lendama.
Senikaua on veesilm nende kodu.
Noore Mimi tõttu ei lähe Athena veest kaugele.
Ta on alati ettevaatlik, kuni vastsündinu nuumuma ja kosuma hakkab.
Wewe kohtas esimest korda endast nooremat
ja üritab kõigest väest sõbruneda.
Mõned alles hakkavad pesa tegema,
teised on aga valmis saamas.
Hallpuukonnadel on pikk öö seljataga
ja nad hakkavad väsima.
Üks peoloom saab vähemalt taksoga koju.
Vahel saab hallpuukonn küüti isegi siis,
kui ta seda ei taha.
Hallpuukonn peesitab mõnuga päikese käes.
Aga poega võib päike põletada,
seega Wewe näitab Mimile, kust on parim varju leida.
Sel ajal, kui elu on kerge,
saab Athena lõõgastuda ja poegadel puhata lasta.
Aga Wewe ei jää iial kauaks pikali.
Ta on Mimi tuleku pärast elevil
ja tahab uut sõpra mängimise nimel äratada.
Mimi peab puhkama, kuni saab.
Ta peab tugevamaks kasvama, et oma perega sammu pidada.
Haneema tahab oma pojad turvalise veesilma juurde viia.
Nendelgi on esimene päev.
Ja pärast väsitavat õhtut ei kiirusta nad kuskile.
Pealegi palub Haneema ju oma poegadel pimesi uskudes suure sammu astuda.
Neis on vaistude konflikt
koos püsimise soovi ja vanematega liitumise vahel.
Piisab möödalennust, et veenda neid,
et ellujäämise šansid on parimad ema ja isa lähedal püsides.
Igas peres on alati üks, kes viimasena ja hilinemisega saabub.
Olgu ta nimi Stephen.
Vanemad loodavad, et pojad peavad sammu,
seega nad ei tea, et Stephen jäi maha.
Vahel on viimasena ja hilinemisega saabuja ka õnneseen.
Athena teadmised kuningriigi kohta
on sajandite vältel emadelt tütardele pärandatud.
Tema võhad on matriarhide seas suurimad.
Täke on aastate jooksul rohu ja väätide rebimise tulemus.
Talle kõige maitsvamad väädid õitsevad aastas vaid paar päeva.
Ja tema teab, kus neid leidub.
Söömingu peale mõeldes ei pane pere tähele,
mis varbaküüne kõrgusel toimub,
seega naabrid peavad ise eest ära minema.
Kameeleoni kaitse sõltub tema maskeerumisvõimest.
Aga paigal püsimine ja taustaga sulandumine
on vahel just halvim otsus.
Ta on paanikale nii lähedal,
kui kameeleon olla saabki.
Athena pere jaoks
hakkab kodune elu rohelisel perioodil rahuliku rütmiga käima.
Ta laseb süüa, kuni soojaks läheb,
ja viib nad siis jooma.
Tormist on möödas vaid neli päeva,
aga hallpuukonnade pesad on päikese käes küpsenud.
Nad on valmis.
Järgmised paar nädalat on veesilm tillukeste konnakulleste kodu.
Athena pere ei pane nende koorumist tähele,
aga neid märkavad
all elavad fundulused ja unikilpkonnad.
Nendeni ulatub vaid suurim isend.
Tema preemia on besee, milles on pehme konnakullesetäidis.
Mimi on esimest korda vees.
Ta alustab madalast otsast
ega vaja raasugi julgustust.
Athena pere jaoks on see paradiis.
Aga kui vihma uuesti ei saja, siis kaovad veesilmad nädalatega ära.
Athena teab, et sellisel juhul peavad nad kuningriigist lahkuma.
Praegustest küllusepäevadest tuleb viimast võtta.
Printsess õpib ema matkides, mida süüa.
Pisimad toituvad veel piimast,
seega Wewe saab jala ja londi kasutamist harjutada.
Säärased oskused omandab ta alles mitme kuu möödudes.
Athena teab, et kuivaperiood on tulekul.
Ja selleks saab vaid end nuumates valmistuda.
See tähendab, et tuleb pugida.
Aga see, mis sisse läheb... peab ka välja tulema.
Sõnnikumardika jaoks on see taevamanna.
Sõnum sellest on kaugele jõudnud.
Kuna teised on saabumas,
siis pole mahti rahulikult lõunatada.
Ta peab sõnniku kähku keraks voolima ja minema veeretama,
sest liikvel on bandiite.
Võitja peab nüüd leidma oma kera matmiseks piisavalt pehme pinnase,
et siis rahus süüa saaks.
Lisaks mardikate toitmisele
teeb Athena pere kuningriigis tasuta aiatööd.
Enamik söödud seemnetest läbivad neid ilma seedimata,
langedes igal pool maha kenasti kompostikerra istutatuna.
Maismaakilpkonn ootab kedagi.
Tal on plaanis midagi, mille jaoks peab sööma, kuni veel saab.
Ilma vihmata on iga päev aina kuumem ja kannatus kipub katkema.
Kuna elevandid lähenevad ja hanepojad on nii noored,
peavad haned ohutus kauguses püsima.
Aga langeva veetaseme ja palavuse käes vaevleva karjaga
muutub see raskeks.
Nad teavad, et riiukukele ei tasu reageerida.
Ta otsustab piinlikkuse vältimiseks end tuvi peal välja elada.
Stephen on taas hilineja.
Ja jäi teistest maha.
Sel korral ta ongi ära eksinud.
Maismaakilpkonna jaoks näib elu hea.
Emasloom tuli jooma.
Isane saab ta kergelt peatada.
Aga mulje avaldamiseks peab isane võrdväärset võhma demonstreerima.
Selleks tehakse jalutuskäik.
Pikk jalutuskäik.
Stephen pole sääraseid olevusi varem näinud.
Aga ta peab kohanema õppima,
et tal oleks lootust oma perega uuesti kokku saada.
Viimasena saabuvast hilinejast
on ära eksinud õnneseen saanud.
Mõned Athena naabrid saabuvad alles siis, kui rohtla hakkab ära kuivama
ja toit on saadaval.
Mesilasenäpid liituvad Athena perega paariks päevaks siis,
kui kuningriigi rohutirtsud on kõige mahlakamad.
Pere ajab rohutirtsud nende jaoks välja.
Sõprus mesilasenäppidega kestab nii kaua, kuni rohutirtse jagub.
Linnud lendavad edasi kohe, kui rohutirtsud otsas.
Ka Stephen on rohutirtsude pärast elevil.
Võimetest võib tal vajaka jääda, aga ambitsioonist mitte.
Varbaküüne kõrgusel jätkab sõnnikumardikas oma missiooni.
Võib paista, et ta lükkab oma kera edasi,
aga tegelikult on ta pahupidi ja lükkab kera tagasi.
Ta ei näe, kuhu läheb, aga see ei häiri teda.
Tema otsusekindlus pole tema suurusega proportsioonis.
Nüüd, mil kera on käes, ei taha ta sellest lahti lasta...
kuitahes suured vastased ka poleks.
Athena meeskond ei saanud väravat,
aga nad lõid palli auti,
mistõttu see läheb tagasi sõnnikumardika kätte.
Mõnede naabritega kohtub Athena pere harva.
Neid tulemas kuuldes teevad unikilpkonnad vehkat.
Aga torm oli nädalate eest
ja vesi on nüüd nii madal, et peitu pugeda ei saa.
Isegi üks fundulus on kuivale jäänud.
Veesilm on kogu tema maailm olnud.
Aga vett on järel nii vähe, et tema aeg on peaaegu läbi.
Basseinipidu läheb käest ära
ja kõik on lömastumisohus.
Need, kes lahkuda saavad, lasevad jalga.
Sellega tõmmatakse endale tähelepanu.
Elevandid elavad kombates.
Nad uurivad oma tundlike lontide ja jalgade abil kõike, mis on uus.
Pahatahtlikkust siin pole, ainult uudishimu.
Elevantide ühiskonnas on agressiivsus haruldane.
Isegi pullide vahel,
kui nad liituvad Athena perega lakukivide juures.
Selle asemel leiab aset tervitamine,
staatuse vaikselt tunnustamine...
ja siis jagamine.
Soolarikka pinnase kaevandamist tuleb harjutada.
Tähtis on jala ja londi koostöö ning hingamise kontrollimine.
Wewel on sellega raskusi.
Liiga tugevalt hingates tõmbab ta kõditava tolmu endale ninna.
Aga ta õpib aevastamist vältima.
See hõivab tema tähelepanu sedavõrd, et ta kaotab hetkeks sõbra silmist.
Mimil on pidevalt kõht tühi,
aga ta ei ime piima kaua.
See on ainus aeg, mil sekkub tema vanem õde Milly
ja üritab Wewet eemal hoida.
Sest Mala ei tooda palju piima
ja Mimi vajab iga võimalikku suutäit.
Iga päeva lõpuks on kõik väsinud.
Haneemal ei saa kuidagi aimu olla, et Stephen on siiani kadunud.
Kogu kuningriigis on enamik veesilmadest juba ära kuivanud
ning Athena hakkab rahutuks muutuma.
Ta teab nüüd, et nad peavad lahkuma,
aga ta kardab, et Mimi pole matka jaoks piisavalt tugev.
Ta paistab takerduvat olukordadesse,
mis on enamike poegade jaoks kerged.
Tema sõpradel on raske aru saada, kas ta on hädas
või lihtsalt väga väsinud.
Aga kui Athena kõmatab: "Edasi minna!"
siis peavad kõik kuuletuma.
Ja elevandipoja jaoks pole midagi hullemat
kui maha jäämise oht.
Athena pole ainus, kes muutuste aja lähenemist tajub.
Härgkonna uutele järglastele on pea üleöö jalad kasvanud
ja nad lahkuvad nüüd veest, et alustada elu kuival maal.
Härgkonnade õnneks on nende uued luud veel väga pehmed.
Aga kolmetonnise elevandi alla jäämisega nad pigem ei riskiks.
Athena pole alustanud teekonda kuivaperioodi varjupaika,
sest Mimi on raskustes.
Ta vajab ema julgustust.
Kuivaperioodi saabudes tagasiteed pole.
Aga vahel siiski loodus naeratab
ja annab ära võetu tagasi.
Loodetavasti Stepheni üksi veedetud öö
näitas talle, kui väga ta oma peret vajab.
Viimased konnapojad on valmis kaldale tulema.
Aga esimesena kaldale jõudnud on suuremad.
Ja nad ootavad.
Härgkonn saab elus parima alguse siis,
kui tal on suur suu ja väikesed sugulased.
Vihmata nädalad on kuningriiki kurnanud.
Aga kui Athena eesolevas veel kahtleski,
siis suure parve saabumine on selge kinnitus.
Ümbritsevate alade kuivamine sunnib kangurlinde migreerima.
Nende dramaatiline tulek võib ülev elamus olla.
Ja nad joovad päevaga sama palju kui Athena pere nädalaga.
Edasi liikumise ajaks on nad veesilma tühjaks joonud.
Athena pere kasutab muda päevituskreemina.
See on tähtis fundulustele,
kes oma munad muda sisse peitu jätsid.
Munad arenesid kaladeks, mis pole veel koorunud.
Nad peavad veest väljas nädalaid vastu.
Kui Athena pere lõpuks edasi liigub,
siis kannavad nad tillukesi reisijaid.
Sedasi jõuavad funduluste pojad ühest veesilmast teise
elevandiküüdiga.
Athena teab, et juba pidanuks lahkuma,
aga lähim alaline veeallikas on pea 160 km kaugusel.
Ta lükkas minekut edasi lootuses, et Mimi saab tugevamaks.
Mala on muutunud nii kaitsvaks, et isegi Wewe pole enam teretulnud.
Vanem õde Milly saab pakkuda Mimile lohutust,
aga mitte piima, mida ta nii hädasti vajab.
Aja jooksul selgub, kas Athena viivitamise otsus oli õige.
Nüüd enam valikut pole.
Kuningriik on ilma veeta
ja teele jäävad veekogud kuivavad.
Tuleb varjupaiga poole minema hakata.
Mala ja Milly teevad nüüd koostööd.
Athena tahaks ehk seda teha,
aga matriarhina ei saa ta Mimi vajadusi kogu pere omadest tähtsamaks pidada.
Sellal, kui Mala ja Mimi lähevad jooma,
viib Athena teised sööma,
üritades kõigi vajadusi võrdselt rahuldada.
Mimi meeleheitlik janu tähendab seda, et Malal on piim otsa saanud.
Mala seda ei tea.
Ta teab aga, et nõrk poeg jääb kergelt mutta kinni,
ja tema vaist käsib Mimit sellest iga hinnaga eemal hoida.
Mimi pole veel võõrutatud.
Seega piimast ilma jäämine
tähendab ka toiduta jäämist.
Vahel vajab ema oma tütre tuge.
Selleks pere ongi.
Järgmine päev on palavam
ja Athena on veelgi suuremas kimbatuses.
Ta ei taha Mimit maha jätta,
aga ta ei saa ka kogu peret ohtu seada.
Athena teab, et jõuti viimase veekoguni.
Ja täna kuivab see ära.
Unikilpkonn tajub seda ka ning kaevub sügavale muda sisse.
Ta pigem riskiks jalge alla jäämise kui kuivaperioodil kannatamisega.
Mala ei anna iial alla.
Aga lõpuks ei suuda Mimi tilluke süda teda kaugemale viia.
Ema jaoks pole miski sellest hullem.
Vahel, kuitahes kurb see ka poleks, pakub surm kergendust.
Wewele mõjub aga sõbra kaotamine eriti rängalt.
Athena teab, et rohkem viivitada ei tohi.
Kuivaperioodi varjupaika jõudmiseks kulub kolm päeva.
Ja ta startis nii hilja,
et ühtegi joogikohta enam tee peale ei jää.
Wewe lohutamiseks pole aega peatuda.
Neist tahapoole jääb endine veesilm,
mille pehmet pinnast sõnnikumardikas otsinud ongi.
Fundulused on pelk mälestus.
Härgkonn kaevub sügavale, et järgmised kuud maa all veeta.
Stepheni koorumisest on kaks kuud möödas.
Ja noored haned on nüüd suureks kasvanud.
Nemadki asuvad varjupaiga poole teele.
Nad lähevad elevantidega samu radu mööda.
Athena teeb iga päev põgusa peatuse, et pere saaks toituda.
Wewe vastu ollakse kenamad.
Isegi Printsess on sallivam.
Millyl pole piima pakkuda,
aga Wewe lutsimine mõjub mõlemale lohutavalt.
Athena kuningriigist välja viiv tee on elevandiradade vaimne kaart,
mida tema õppis oma emalt ega unustanud iial.
Läbida tuleb kõnnumaad.
Aga nad ei kõnni üksi.
Kõik on varjupaika teel.
Varjupaik on maa-aluse allikaga veesilm.
Isegi kuivaperioodi haripunktis jagub vett kõigile.
Sarnaselt elevantidele on ka Stepheni pere pagulased,
kes ootavad siin vihmade tulekut, et koju saaks minna.
Athena tuleb siia vaid kuivimatel aastatel.
See on ainus aeg, mil tema monarhi staatusel on võrdväärset.
Tema on Satao, nende kõigi kuningas.
Müütilist mõõtu hiidvõhkadega elevant.
Ta on hell hiiglane,
kellele kõik kuuletuvad.
Ta oli terve aasta metsikus looduses
ja uurib nüüd, kas mõnel emasel on innaaeg.
Nusu on noor emane Athena perest.
Aga ta on juba tiine.
Esimest korda pärast Mimi surma veedab Wewe lõbusalt aega.
Ta saab teiste perede poegadega tutvuda.
Ja pärast mängimisest väsimist saab ta alati oma peret aidata.
Kuivaperioodi edenedes hakkab varjupaigas toitu nappima.
Athena pere peab siis toitumiseks igal õhtul kaugemale minema.
Iga rännaku järel peavad kõik vee juurde naasma.
See hoiab neid elus.
Aga see hoiab neid ka varjupaigas
ja silmus tõmbub koomale.
Neil napib energiat, sest pea kõik on ära söödud.
Varjupaigana alustanud kohast on ajapikku vangla saanud.
Kui vihmad jäävad tulemata,
siis saab kuivaperioodist ametlikult põud.
Ning selle tagajärgede ja ohvrite arv hakkab kasvama.
Athena ei julge lahkuda,
sest teist veeallikat piisavalt lähedal pole.
Säärasel põuaajal ei tapa janu, vaid nälg.
See on nende kõigi jaoks vaid aja küsimus.
Athena pole oma 50 eluaasta jooksul sedavõrd ränka põuda kogenud.
Ta peab nüüd langetama otsuse, mis pole eales tähtsam olnud.
Sel korral on kõigi pereliikmete elud ohus.
Sinna jäädes sureksid nad nälga.
Aga kui ta lahkub valel ajal,
siis janu tapab nad ära.
Mis ka ei juhtuks, kogu vastutus lasub vaid tema õlul.
Temasse usutakse sedavõrd,
et keegi ei kõhkle, kui ta otsustab kuningriiki naasta.
Sest tema on nende matriarh.
Nad järgneksid talle kõikjale.
Tema kuningriigis pole olukord parem.
Veesilma sängis maasse kaevunud olevused on küll elus, aga just kui hauda maetud.
Nad on aeglustunud eluprotsessidega olekus.
Selleks, et kõiki uneloitsu mõju alt vabastada,
peab vihma sadama.
Kaugel kõnnumaal
üritab pere Wewet päikese eest kaitsta.
Iga suurte samm tähendab tema jaoks kaht väikest.
Ja see annab tunda.
Kui Athena viimaks peatub,
siis mitte toidu otsimiseks, vaid omakse mälestamiseks.
Paariks hetkeks põud ununeb
ja kõik kogunevad, mõistes möödanikku.
Ning seda, mida tähendab üks neist olla.
Nende sihtpunkt vaevleb endiselt põua küüsis.
Kuningriik on vaid päevateekonna kaugusel
ja ainult üks asi suudaks Athena peatuma sundida.
Ligi kahe aasta pikkuse tiinuse järel
on Nusu viimaks poeginud.
Talle sündis tütar.
Ta ei tea midagi maailmast, kuhu ta sündis.
Tema prioriteet on oma esimese eine leidmine.
Nagu ikka, tahab Wewe innukalt sõbruneda.
See paistab sündimiseks halvim aeg olevat.
Aga Athena teab teisiti.
Aastatuhandeid arvati, et elevandid suudavad vihma esile kutsuda.
Tegelikult Athena tajus vihma tulekut siis,
kui see oli enam kui 160 km kaugusel.
Kuningriigi tasakaalu taastamiseks on vaid üks viis.
Nad pole veevoolu aasta aega näinud
ja see mõjub šokeerivalt.
Vahetult enne vihmasadu sündimine on Aafrikas hea õnne märk.
Sest vihm on alati tähistamist väärt.
Elevandirajad suunavad taas vihmavett, täites sedasi veesilmi.
Maa all on vihmasadu äratuskell.
Iga naeratus jätab näole oma ilme
ja iga teekond jätab sellele mandrile oma jälje.
Noored haned hoiavad endiselt kokku.
Aga peagi hakkavad nad omale paarilist otsima.
Stephen saabub muidugi endale omaselt viimasena ja hilinemisega.
Maismaakilpkonna kuramaaž on aeglaselt edenenud
ja ta sai viimaks nõusoleku.
Veesilmast saab taas nende kõigi jaoks elu allikas.
Wewe jaoks pole ükski koht koduga võrreldav.
Ja veelgi parem on seda uue sõbraga jagada.
Suurele põuaajale järgnevad suured vihmasajud.
Ja kuningriigi äkiline vohamine meelitab ligi teisi peresid,
püstitades viimaste aastakümnete rekordi.
Nad moodustavad paariks päevaks tuhandepealise superkarja.
See on nende liigi suurim kogunemine tervel planeedil.
Teekond muutis Wewe ja Printsessi lähedasemaks
ning aitas neil omandada esimesi teadmisi,
mille abil elus toime tulla.
Tuleb veel teisigi põudasid,
aga Athena pere ei unusta iial seda erakordset matriarhi,
kes neid välja juhtis... ja koju tõi.
Selliseid hiidvõhkadega elevante on vaid käputäis alles.
See väike mandrinurgake kuulub praegu ikka veel neile.
See tuletab meile meelde, kuidas oli kunagi ammu...
mil kogu Aafrika neile kuulus.
SATAO JA ATHENA MÄLESTUSEKS
TAPETI SALAKÜTTIDE POOLT SELLE FILMI TEGEMISE AJAL
TA OLI MAAILMA SUURIM HIIDVÕHKADEGA ELEVANT
TEDA NÄHTI VIIMATI OMA PERET KUNINGRIIGIST EEMALE JUHTIMAS
UURIGE LISAKS ELEVANTIDE JA SELLE KOHTA, KUIDAS NEID AIDATA SAATE
PÜHENDATUD MEIE SÕBRA JA MENTORI ALAN ROOTI MÄLESTUSELE
Tõlkinud: Silver Pärnpuu