Oi viisas ja lempeä sielu.
Muistatko...
Kun meillä oli kaikkea?
Näetkö unta -
ajasta, kun piti lähteä?
Kun johdatit meidät pois.
Ja siitä, miten kaikki alkoi.
KERTOJANA CHIWETEL EJIOFOR
ELEFANTTIKUNINGATAR
Tarinamme alkaa myrskyn täyttämällä juomapaikalla.
Suurien laumojen joukossa ovat maailman viimeiset syöksyhampaiset jättiläiset.
Koko Afrikkaan kerran levinneiden jalosukuisten jälkeläiset.
Niiden kuningatar on Athena.
Se on sukunsa 50-vuotias matriarkka.
Kuten useimmilla meistä sillä on naapureita.
Tämä on niidenkin tarina.
Sen perhe muodostuu naissukulaisista poikasineen.
Ne ovat niin läheisiä, että poikaset voisivat olla sisaruksia.
Athenan perhe luottaa sen kokemukseen ja viisauteen,
koska sen päätökset määrittävät perheen selviytymisen.
Sen viimeisin tytär, Prinsessa, on vuoden vanha.
Rauhallinen kuten äitinsä.
Sitten on Wewe,
lauman tuhma poika.
Se yrittää ystävystyä Prinsessan kanssa.
Mutta se yrittää liikaa ja joutuu yleensä vaikeuksiin.
Poikana Wewe pysyy perheen kanssa teini-ikään asti.
Sitten se liittyy uroslaumaan.
Mimi on perheen uusin tulokas.
Se syntyi myrskyn aikana.
On sen elinikäisen oppimisen ensimmäinen päivä.
Seuraavat kaksi vuotta se on riippuvainen äitinsä maidosta.
Sen äiti, Mala, synnyttää kerran viidessä vuodessa.
Joka poikanen on kallisarvoinen.
Vaikka Mala syöttää sitä,
kaikki vaalivat Mimiä,
koska poikasen kasvattamiseen tarvitaan laumaa.
Tämä on Athenan valtakunta.
Toistaiseksi sillä on kaikki tarvittava.
Se tuo perheensä joka päivä pääjuomapaikalle,
mikä voi olla riesa naapureille.
Mutta ne tarvitsevat norsuja,
koska nämä tekivät juomapaikan ja pitävät sen avoinna.
Härkäsammakosta voi tuntua, etteivät rakennustyöt pääty ikinä.
Useimmat perheen naapurit elävät elefanttien kynsien korkeudella.
Tavalla tai toisella ne ovat riippuvaisia jättiystävistään.
Juomapaikka on niiden kaikkien koti.
Mutta kun aurinko nousee,
se alkaa kutistua.
On siis kiire kasvattaa perheet.
Härkäsammakko on heti töissä,
ja pian syntyy nuijapäitä.
Niiden alla hammaskarppikalat eivät voi tietää,
miten tai milloin Athenan perhe auttaa niitä.
Toistaiseksi ne näkevät vain toisensa.
Aina uroksen halatessa naarasta tämä munii munan -
ja hautaa sen.
Yöllä Athena tietää, että sen täytyy olla tarkkaavainen.
Sen perhe nukkuu seisaallaan suojellakseen Weweä ja Mimiä.
Joidenkin naapurien -
juhlat ovat vasta alkamassa.
Jos on naaraspihtisammakko, yksi kumppani ei riitä.
Se kutsuu koko joukon vaahtojuhliin.
Se on kauden ensimmäinen tapahtuma Athenan juomapaikalla.
Naaras munii munansa urosten tekemään vaahtoon,
jossa ne kehittyvät turvassa.
Yläpuolella afrikanhanhi on askeleen edellä.
Se muni munansa viikkoja aiemmin.
Poikaset ovat valmiita lentoon kahdessa kuukaudessa.
Siihen asti juomapaikka on niiden koti.
Koska Mimi on niin nuori, Athena pysyy veden lähellä.
Se on varovainen, kunnes poikanen lihoo ja vahvistuu.
Wewe tapaa ensi kertaa jonkun nuoremman.
Se yrittää parhaansa ystävystyä.
Kun jotkut aloittavat pesänrakennuksen,
toiset viimeistelevät omansa.
Pihtisammakoilla on ollut pitkä yö,
ja ne alkavat väsyä.
Ainakin yhdellä on taksikyyti kotiin.
Joskus pihtisammakko saa kyydin -
halusi sitä tai ei.
Pihtisammakko on tyytyväinen auringossa.
Mutta vauvan iho voi palaa,
joten Wewe näyttää Mimille, miten löytää varjoa.
Kun elämä on helppoa,
Athena voi rentoutua ja antaa vauvojen levätä.
Mutta Wewe ei koskaan lepää kauan.
Mimin saapuminen innostaa sitä.
Se haluaisi herättää ystävänsä leikkimään.
Mimin täytyy levätä.
Sen pitää vahvistua pysyäkseen perheensä mukana.
Hanhiemo haluaa poikasensa juomapaikan turvaan.
Niilläkin on ensimmäinen päivä.
Väsyttävän yön jälkeen niillä ei ole kiire.
Sitä paitsi sen ehdottama vaatii uskoa.
Vaisto on ristiriidassa -
yhdessä pysymisen ja vanhempiin liittymisen välillä.
Ohilento vakuuttaa niille,
että parhaiten selviytyy isän ja äidin lähellä.
Joka perheessä on yksi mattimyöhäinen.
Kutsumme sitä Stepheniksi.
Vanhemmat luottavat poikasten pysyvän perässä,
joten ne eivät tiedä, että Stephen jäi jälkeen.
Silloin tällöin mattimyöhäinen on myös onnekas.
Athenan tiedot valtakunnasta -
ovat välittyneet äidiltä tyttärelle vuosisatoja.
Sillä on matriarkoista suurimmat syöksyhampaat.
Lovi tulee vuosikausien ruohon ja köynnösten repimisestä.
Sen lempiköynnökset kukkivat vain pari päivää vuodessa.
Se tietää, mistä niitä löytää.
Juhla-aterian mahdollisuus vie perheen huomion siitä,
mitä jaloissa tapahtuu,
joten naapurien pitää väistää.
Kameleontti luottaa naamiointikykynsä suojaan.
Välillä liikkumattomuus ja taustaan sulautuminen -
on huonoin päätös.
Se kai panikoi -
niin kuin kameleontti pystyy.
Athenan perheessä -
vihreän kauden kotielämällä on rauhallinen rytmi.
Ne saavat syödä, kunnes tulee lämmin.
Sitten juomaan.
Myrskystä on vain neljä päivää,
mutta pihtisammakoiden pesät ovat paahtuneet auringossa.
Ne ovat valmiita.
Seuraavat viikot juomapaikka on sammakoiden nuijapäiden koti.
Athenan perhe ei huomaa niitä,
mutta alla asuvat -
hammaskarppikalat ja kilpikonnat huomaavat.
Vain suurin kilpikonna yltää niihin.
Sen palkinto on marenki nuijapäätäytteellä.
Mimi on ensi kertaa vedessä.
Se aloittaa matalasta -
eikä tarvitse rohkaisua.
Athenan perheelle tämä on paratiisi.
Mutta ellei sada taas, juomapaikka häviää viikkojen sisällä.
Jos niin käy, Athena tietää, että valtakunnasta pitää poistua.
Tätä runsautta pitää siis hyödyntää.
Prinsessa oppii mitä syödä seuraamalla äitiään.
Vauvat juovat yhä maitoa,
mikä antaa Wewelle aikaa harjoitella jalka-ja kärsätaitoja.
Vie kuukausia ennen kuin se osaa näin hyvin.
Athena tietää, että kuiva kausi on tulossa.
Ainoa keino valmistautua on lisätä massaa.
Se tarkoittaa mässäilyä.
Mutta sisään menevän täytyy tulla ulos.
Lantakuoriaiselle se on jumalten lahja.
Viesti on kantautunut pitkälle.
Kun muut ovat tulossa,
ei ole aikaa rennolle lounaalle.
Sen pitää tehdä lannasta pallo ja vierittää se pois pian,
koska on roistoja.
Voittajan pitää löytää riittävän pehmeää maata pallon hautaamiseen,
jotta se voi syödä rauhassa.
Lantakuoriaisten syöttämisen lisäksi -
Athenan perhe on valtakunnan puutarhurina ilmaiseksi.
Useimmat niiden syömät siemenet eivät sula,
vaan itävät kompostipalloissa niiden reitin varrella.
Kilpikonna odottaa jotakuta.
Sen pitää syödä nyt sitä varten, mitä sillä on mielessä.
Sateesta ei ole merkkejä. Joka päivä on kuumempi, ja aletaan hermostua.
Elefantit lähestyvät. Hanhilla on nuori perhe.
Niiden täytyy pysyä turvallisen etäällä.
Kun vedenpinta laskee ja laumalla on kuuma,
se on vaikeaa.
Ne osaavat olla reagoimatta kiusaajaan.
Se päättää pelastaa kasvonsa kiusaamalla kyyhkystä.
Taas kerran Stephen on myöhässä -
ja jää jälkeen.
Tällä kertaa se eksyy.
Kilpikonnan elämä hymyilee.
Naaras on tullut juomaan.
Uros saa pysäytettyä sen helposti.
Mutta vaikutuksen tekemiseksi uroksen pitää osoittaa samaa kestävyyttä.
Se tarkoittaa kävelyretkeä.
Pitkää kävelyretkeä.
Stephen ei ole nähnyt moisia olentoja aiemmin.
Sen pitää kehittää maalaisjärkeä,
jos se aikoo päästä taas perheensä luo.
Mattimyöhäisestä -
Stephen on edistynyt eksyneeksi ja onnekkaaksi.
Athenan naapureita tulee käymään, kun ruohotasanko alkaa kuivua -
ja ruokaa on tarjolla.
Mehiläissyöjät liittyvät Athenan perheeseen pariksi päiväksi,
kun valtakunnan heinäsirkat ovat mehukkaimpia.
Linnut antavat perheen tuoda ne esiin.
Mehiläissyöjien ystävyys kestää siihen asti, kun heinäsirkkoja riittää.
Kun ne loppuvat, linnut jatkavat matkaa.
Stephen on yhtä innoissaan heinäsirkoista kuin muutkin.
Kyvyt eivät riitä, mutta kunnianhimoa riittää.
Maan tasalla lantakuoriainen suorittaa yhä tehtävää.
Se näyttää työntävän palloaan eteenpäin,
mutta on ylösalaisin ja pyörittää sitä takaperin.
Se ei näe, mihin on menossa, mutta ei se sitä haittaa.
Sen päättäväisyys on paljon sen kokoa suurempi.
Kun sillä on pallo, se ei halua päästää sitä,
vaikka olisi kuinka suuri vastustaja.
Athenan tiimi ei tehnyt maalia,
mutta potkaisi pallon pois pelistä,
jolloin lantakuoriainen saa sen taas haltuunsa.
Athenan perhe tapaa harvoin joitakin naapureitaan.
Kun kilpikonnat kuulevat norsujen tulevan, ne häipyvät paikalta.
Mutta myrskystä on viikkoja,
ja vesi on niin matalaa, ettei piilopaikkoja ole.
Jopa hammaskarppikala on kuivalla maalla.
Juomapaikka on ollut sen koko maailma.
Mutta vettä on niin vähän, että sen aika on melkein ohi.
Kun altaassa riehutaan,
kaikki voivat tulla murskatuiksi.
Siispä siihen pystyvät häipyvät paikalta.
Se vain kiinnittää huomiota.
Norsut elävät tuntoaistin varassa.
Ne käyttävät herkkiä kärsiään ja jalkojaan uuden tutkimiseen.
Ne eivät ole pahoja, pelkästään uteliaita.
Elefanttien yhteisössä ollaan harvoin aggressiivisia.
Ei edes urosten välillä,
kun ne tulevat Athenan perheen seuraan nuolukivipaikalla.
Sen sijaan ne tervehtivät,
tunnustavat hiljaisesti arvoaseman -
ja jakavat sitten.
Suolapitoisen maan kaivaminen vaatii harjoitusta.
Pitää koordinoida kärsää ja jalkoja ja hallita hengitystä.
Wewelle se on haastavaa.
Jos se hengittää liian kovaa, kutittava pöly menee sen nenään.
Mutta se työstää tapoja estää aivastusta.
Se vie niin paljon huomiota, että se kadottaa ystävänsä hetkeksi.
Mimillä näyttää olevan aina nälkä.
Se ei kuitenkaan ime pitkään.
Ainoastaan silloin sen isosisko Milly osallistuu -
ja yrittää pitää Wewen poissa.
Koska Mala ei tuota paljoa maitoa,
ja Mimi tarvitsee joka suullisen.
Päivän päätteeksi kaikki ovat väsyneitä.
Hanhiemo ei tiedä, että Stephen on yhä kateissa.
Valtakunnan useimmat juomapaikat ovat jo kuivuneet,
ja Athenasta tulee levoton.
Se tietää, että niiden täytyy lähteä,
mutta sitä huolestuttaa, ettei Mimi ole riittävän vahva matkaan.
Mimi näyttää juuttuvan tilanteisiin,
jotka ovat useimmille vauvoille helppoja.
Sen ystävien on vaikea tietää, onko se pulassa -
vai vain hyvin väsynyt.
Mutta kun Athena jyrisee: "Liikkeelle,"
kaikkien pitää ottaa paikkansa.
Vauvaelefantille ei ole mitään pahempaa -
kuin joutua jätetyksi jälkeen.
Muutkin kuin Athena tuntevat muutoksen lähestyvän.
Melkein yhdessä yössä härkäsammakon perhe on kasvattanut jalat -
ja on pakotettu jättämään veden aloittaakseen elämän maalla.
Niiden onneksi niiden uudet luut ovat vielä pehmeitä.
Mutta ne eivät halua kokeilla onneaan kolmetonnisen norsun alla.
Athena ei ole vielä lähtenyt kuivan kauden turvapaikkaan,
koska Mimillä on vaikeaa.
Mimi tarvitsee äitinsä rohkaisua.
Kuivan kauden tullessa ei voi kääntyä takaisin.
Mutta välillä luonto hymyilee -
ja palauttaa ottamansa.
Toivottavasti Stephenin yksinäinen yö -
on näyttänyt sille, kuinka paljon se tarvitsee perhettään.
Viimeiset sammakonpoikaset ovat valmiita rantaan.
Mutta ensin tulleet ovat suurempia.
Ja ne odottavat.
Härkäsammakon paras alku elämässä -
on suuri suu ja pienet sukulaiset.
Viikot ilman sateita valtakunnassa ovat vieneet veronsa.
Mutta jos Athenaa arvelutti, mitä on tulossa,
suurten parvien saapuminen vahvistaa sen.
Kun maa kuivuu ympärillä, kutojien on pakko muuttaa.
Niiden myrskyävä saapuminen voi olla musertavaa.
Ja ne juovat päivässä sen, mitä Athenan perhe juo viikossa.
Kun ne jatkavat matkaa, ne ovat juoneet juomapaikan kuiviin.
Athenan perhe käyttää mutaa aurinkovoiteena.
Se on elintärkeää hammaskarpeille,
koska ne piilottivat munansa mutaan.
Ne kehittyivät pikkukaloiksi, mutteivät kuoriutuneet.
Ne selviytyvät viikkoja poissa vedestä.
Kun siis Athenan perhe jatkaa matkaa,
niillä on pikku matkustajia mukanaan.
Tällä tavoin hammaskarppien vauvat liikkuvat juomapaikkojen välillä -
elefanttien kyydissä.
Athena tietää, että olisi pitänyt jo lähteä,
mutta lähin pysyvä vesi on noin 150 km: n päässä.
Se viivytti lähtöä toivoen Mimin vahvistuvan.
Mala on nyt niin suojeleva, ettei edes Wewe ole enää tervetullut.
Mimin isosisko Milly voi lohduttaa tätä,
muttei antaa tämän tarvitsemaa maitoa.
Vain aika näyttää, oliko Athenan päätös oikea.
Vaihtoehtoja ei ole enää.
Valtakunnassa ei ole vettä,
ja edessäpäin lammet kuivuvat.
Niiden pitää suunnata turvapaikkaan.
Mala ja Milly toimivat nyt yhdessä.
Vaikka Athena kuinka haluaisi,
se ei voi matriarkkana laittaa Mimin tarpeita perheen edelle.
Kun Mala ja Mimi suuntaavat juomaan,
Athena vie muut syömään,
koska sen pitää tasapainottaa kaikkien tarpeet.
Mimin epätoivoinen jano tarkoittaa, että Malan maito on loppunut.
Mala ei voi tietää sitä.
Se tietää, että heikko poikanen voi helposti juuttua mutaan,
ja sen vaisto käskee sitä pitämään Mimin poissa.
Mimi ei ole vielä vieroitettu.
Jos se ei siis ole saanut maitoa,
se ei ole saanut ruokaa.
On aikoja, jolloin äiti tarvitsee tyttärensä tukea.
Sitä varten perheet ovat.
Seuraava päivä on kuumempi,
ja Athenan pula vielä pahempi.
Se ei halua jättää Mimiä jälkeen,
muttei voi myöskään vaarantaa koko perhettä.
Athena tietää, että ne ovat viimeisellä lammella.
Ja tänään se kuivuu.
Kilpikonna vaistoaa sen myös ja kaivautuu mutaan, kun vielä pystyy.
Se ottaa riskin jäädä alle ennemmin kuin jää kuivan kauden vangiksi.
Mala ei luovuta ikinä.
Mutta lopulta Mimin pikku sydän ei jaksa enää.
Äidille ei ole mitään pahempaa.
Joskus, vaikka se on kuinka surullista, kuolema antaa vapautuksen.
Mutta Wewelle ystävän menetys on erityisen rankkaa.
Athena tietää, ettei se voi viivytellä enää.
Vie kolme päivää päästä kuivan kauden turvapaikkaan.
Se lähti niin myöhään,
ettei matkalla ole juotavaa.
Ei ole aikaa pysähtyä lohduttamaan Weweä.
Niiden takana juomapaikan kohdalla -
on nyt pehmeää maata, jota lantakuoriainen on etsinyt.
Hammaskarpit ovat pelkkä muisto.
Härkäsammakko kaivautuu viettämään seuraavat kuukaudet maan alla.
Stephenin kuoriutumisesta on kaksi kuukautta.
Nuoret hanhet ovat nyt täysikasvuisia.
Nekin suuntaavat turvapaikkaan.
Ne seuraavat elefanttien reittiä.
Athena pysähtyy joka päivä hetkeksi, jotta perhe voi syödä.
Se on ystävällisempi Wewelle.
Jopa Prinsessa sietää enemmän.
Millyllä ei ole maitoa,
mutta Wewen imeminen lohduttaa niitä molempia.
Athenan reitti pois valtakunnasta on elefanttipolkujen miellekartta,
jonka se on oppinut äidiltään eikä koskaan unohtanut.
Pitää ylittää erämaita.
Mutta ne eivät kävele yksin.
Kaikki suuntaavat turvapaikkaan.
Turvapaikka on juomapaikka, joka saa veden maan alta.
Jopa kuivan kauden huippuna vettä riittää kaikille.
Elefanttien ohella Stephenin perhe on pakolaisia -
odottaen täällä sateiden tuloa ja kotiin paluuta.
Athena tulee tänne vain kuivimpina vuosina.
Vain silloin sen asema monarkkina on tasavertainen.
Tämä on Satao, niiden kaikkien kuningas.
Myyttisen kokoinen syöksyhampainen.
Se on lempeä jätti,
jolle kaikki alistuvat.
Se on ollut koko vuoden erämaassa -
ja käyttää tilaisuuden katsoakseen, onko yksikään naaras kiimassa.
Nusu on nuori naaras Athenan perheestä.
Mutta se on raskaana.
Ensi kertaa Mimin kuoleman jälkeen Wewe nauttii olostaan.
Sillä on tilaisuus tavata muiden perheiden poikasia.
Kun se on uupunut leikistä, sen perhe auttaa aina.
Kuivan kauden jatkuessa turvapaikan ruoka alkaa olla lopussa.
Joka ilta Athenan perheen täytyy syödä kauempana.
Joka matkan jälkeen niiden pitää palata veden luo.
Se on niiden elämänlanka.
Mutta se sitoo ne turvapaikkaan,
ja silmukka alkaa hitaasti kiristyä.
Niillä on vähän energiaa, koska lähes kaikki on syöty.
Turvapaikasta on pikkuhiljaa tullut vankila.
Kun sateet eivät saavu,
kuiva kausi osoittautuu kuivuudeksi.
Seuraamukset ja uhrit alkavat kasautua.
Athena ei uskalla lähteä,
koska kävelymatkan päässä ei ole muuta vettä.
Sellaisessa kuivuudessa jano ei tapa, vaan nälkiintyminen.
Se on vain ajan kysymys niille kaikille.
Athena ei ole 50 elinvuotenaan kokenut niin pahaa kuivuutta.
Se ei ole koskaan joutunut tekemään näin kriittistä päätöstä.
Tällä kertaa koko sen perheen elämä on pelissä.
Jos se jää, ne nääntyvät nälkään.
Jos se ajoittaa lähdön väärin,
ne kuolevat janoon.
Lopputuloksesta huolimatta vastuu on kokonaan sen.
Siihen luotetaan niin paljon,
että kun se päättää suunnata valtakuntaan, kukaan ei epäröi.
Koska se on niiden matriarkka.
Sitä seurattaisiin kaikkialle.
Valtakunnassa asiat eivät ole paremmin.
Juomapaikalla kaivautuneet ovat elossa mutta haudattu.
Ne ovat jumissa valekuoleman tilassa.
Jotta niiden kaikkien loitsu purkautuisi,
pitää sataa.
Erämaassa -
perhe tekee parhaansa suojellakseen Weweä auringolta.
Se tarvitsee kaksi askelta muiden yhtä kohtaan.
Ja se vie veronsa.
Kun Athena vihdoin pysähtyy,
ei etsitä ruokaa, vaan muistellaan yhtä niistä.
Hetkeksi kuivuus unohdetaan,
kun ne liittyvät ymmärtämään mennyttä.
Ja sitä, mitä tarkoittaa olla yksi niistä.
Niiden päämäärä on yhä kuivuuden kourissa.
Kun valtakuntaan on vain päivän kävelymatka,
vain yksi asia voi saada Athenan pysähtymään.
Oltuaan raskaana lähes kaksi vuotta -
Nusu on synnyttänyt.
Sen vauva on tyttö.
Se ei tiedä mitään siitä, mihin on syntynyt.
Sille on tärkeintä löytää ensi ateriansa.
Wewe on taas innoissaan ystävystymään.
Vaikuttaa huonoimmalta ajalta syntyä.
Mutta Athena tietää toisin.
Tuhansia vuosia elefanttien kuviteltiin osaavan kutsua sateet.
Totuus on, että se vaistosi sateen tulon -
yli 150 km: n päässä.
On vain yksi tapa saada valtakunta tasapainoon.
On vuosi siitä, kun vesi virtasi,
ja se tulee järkytyksenä.
Syntyminen Afrikassa sateiden tullessa on merkki hyvästä onnesta.
Koska sade on aina syy juhlaan.
Taas kerran elefanttien polut johtavat veden täyttämään juomapaikat.
Maan alla sade on herätyssoitto.
Kuten jokainen hymy jättää jälkensä kasvoihin,
jokainen matka jättää jälkensä tähän maanosaan.
Nuoret hanhet ovat yhä kiinteä ryhmä.
Mutta pian ne alkavat etsiä omia kumppaneitaan.
Tyypilliseen tapaansa Stephen on viimeinen ja myöhässä.
Kilpikonnan kosiskelu on ollut hidasta ja vakaata,
mutta se on vihdoin hyväksytty.
Taas kerran juomapaikka on niiden kaikkien elämänlanka.
Wewelle ei ole kotia parempaa paikkaa.
Sen jakaminen uuden ystävän kanssa on verratonta.
Suuret kuivuudet tuovat suuret sateet.
Valtakunnan uuden kasvuston määrä houkuttelee muita perheitä -
enemmän kuin vuosikymmeniin.
Jokusen päivän ajan ne muodostavat 1000 jäsenen superlauman.
Kaltaistensa suurimman kokoontumisen koko planeetalla.
Matka on yhdistänyt Wewen ja Prinsessan -
ja ollut ensi askel kerätä tietoa,
joka auttaa niitä elämän läpi.
Kuivuuksia tulee lisää,
mutta Athenan perhe ei unohda erikoislaatuista matriarkkaa,
joka johti ne pois ja toi takaisin kotiin.
Syöksyhampaisia jättiläisiä on vain kourallinen jäljellä.
Nykyään tämä mantereen pieni nurkka kuuluu yhä niille.
Se muistuttaa meitä menneistä ajoista,
jolloin koko Afrikka kuului niille.
SATAON JA ATHENAN MUISTOLLE
SATAON -
TAPPOIVAT SALAMETSÄSTÄJÄT TÄTÄ ELOKUVAA TEHTÄESSÄ
SE OLI MAAILMAN SUURIN SYÖKSYHAMPAINEN
NÄHTIIN VIIMEKSI JOHDATTAMASSA PERHETTÄÄN POIS VALTAKUNNASTA
OPI LISÄÄ ELEFANTEISTA JA SIITÄ, MITEN VOIT AUTTAA NIITÄ
OMISTETTU YSTÄVÄMME JA MENTORIMME ALAN ROOTIN MUISTOLLE
Tekstitys: Jari Vikström