Hej, sköna damer. Kom och samlas här.
Jag ser era beundrande blickar. Var inte blyga, jag bits inte om ni inte vill det.
Jag har de finaste varorna från de mest avlägsna platserna i det romerska riket.
Ser ni fisken? Från Germanien. Druvorna är från Gallien.
Hur färska de är är en smaksak.
- Vi struntar i det, Col. - Du måste.
- Jag kan inte. - Förstör inte det här nu, okej?
- Vi håller oss till planen. - Vad snackar du om?
- Vi ska skada romarna där det känns. - Vi pallar äpplen.
- Vi stör deras matleveranser. - Precis. Äpplen.
Det handlar inte om äpplena, Julian. Utan... vad de representerar.
De symboliserar dekadens, förtryckarens barm.
Man måste börja smått, Jules. Hur störtar man ett imperium?
Jag vet. Sten för sten.
- Ursäkta. - Kan jag hjälpa dig, mitt hjärta?
Det kan du faktiskt. Kan du berätta om dina underbara druvor?
Druvorna? Dessa druvor från Gallien är de bästa man kan få tag i.
- Lukta. - Ska jag lukta på dem?
- Väldigt fina druvor. - Jag kan inte göra det.
Vilken rebell du är. Romerskt avskum är allt du kommer att bli.
Se och lär.
- Rörde du precis vi mitt bröst? - Det finns inget att ta tag i ändå.
Stanna, din lilla skit! Jag känner din far. Flytta på er!
- Flytta på dig! Det var ditt fel! - Vad säljer du egentligen?
Jag ska nog ta er!
Du förstörde nästan allt.
Jag ville inte göra det från början. Pappa skulle döda mig om vi åkte fast.
Du får snacka med honom nästa gång.
Jag gör det bättre än du.
- Kan jag få mitt äpple? - Förtjäna det.
- Då tar jag bara ett. - Då slår jag dig.
- Vad var poängen med det där? - Vi störtar imperiet.
Vet du vad de gör mot tjuvar, ditt själviska lilla svin?
De hugger av handen på dig. Då är du helt värdelös för mig.
Pappa!
Ta det här, snälla.
Sätt dig ner.
Col. Du kanske borde hålla låg profil ett tag.
- Strunta i rebellgrejen... ett tag. - Menar du allvar?
- Tycker du att han har rätt? - Nej, men jag tror inte att du förstår.
Det är inte bara du som...
Hör på. Du måste vara mer försiktig.
Sluta vara en sån jävla mes.
Vad glor du på? Tror du att du är bättre än oss?
- Ni borde nog dra. - Vad ska ni göra?
- Går härifrån, pojkar. - Skyddar du dem på allvar?
Vad är ert problem?
- Gör något då. - Colin.
Colin! Glöm det.
Jo, killar...
- Är du okej, Jules? - Ja, det är lugnt.
- Man måste stå upp för sig själv. - Hektisk dag, killar?
Ja, pappa.
- Hemska fiskar i den där floden? - Ja, de kämpade rejält.
Någon lycka?
Håll er borta från trubbel. Vi ses hemma.
Vad har hänt med ditt ansikte? Det är ju sönderslaget!
Det är de där pojkarna igen. De har dåligt inflytande på henne.
Det här samtalet igen? Kan vi bara strunta i det?
- Du har... - Det är ingen fara.
Jo, det är det. Vilken man med självrespekt skulle gifta sig med dig?
- Jag vet inte. Vem hade du i åtanke? - Vidrigt.
- Tack. - Din syster skulle aldrig komma hem så.
Och se på henne nu.
- Hon gifte in sig i en respektabel familj. - Det kostade en del, men...
Cathy är en slyna, mamma. Hon är en dålig människa.
Och du följer i henne spår. När ska du ge oss ett barnbarn?
Vad håller ni på med? Vi är inga romare.
- Och det försöker vi inte att vara. - Allt skitsnack om att blir respekterad.
- Tänk på språket. - Det är bara skit.
Jag har fått nog av det här.
Jag är så trött på det här stället. Det är en sophög.
Mina föräldrar släpper inte giftemålssnacket.
Jag ska dra härifrån så fort jag kan.
Så det säger du?
- Vart ska du någonstans? - Ansluta mig till upproret.
- Så du ska döda några romare? - Precis. Jag ska ta mig till Rom...
...och hitta den där idioten Augustus och fixa honom. Ni borde följa med.
- Det finns ju tillräckligt många här. - Och det har kommit fler på sistone.
- Det var visst nån massaker norrut. - Pappa sa att det var skitsnack.
Bara folk som sprider rykten.
Så, vem följer med till Rom?
- Jag kan faktiskt tänka mig det. - Jag har för mycket att göra.
Vad sa dina föräldrar?
Att jag inte ska umgås så mycket med dig.
Med mig?
Du är inte direkt giftasmaterial.
- Har de träffat mig? - Tydligen.
- De kommer sakna mig när jag är borta. - Våra liv finns här, Col.
- Inte mitt. Inget håller mig kvar. - Skål för det.
Du vet vad jag menar.
Fan också! Fort, vi drar!
Skynda er!
Stanna! Vem av er kastade den?
Vad gör ni här?
- Vad i helvete har ni gjort där? - Vad ska du göra åt saken?
- Colin, håll käften. Vi ber om ursäkt. - Inte jag. Han ska inte ens vara här.
- Vad sa du? - Var försiktig med den där.
Säg inte åt mig vad jag ska göra, grabben.
- Så du tycker att du är tuff? - Lägg av, ni gör det värre.
- Vi vill inte ha bråk. - Eller så kanske jag vill det.
- Håll käften. - Kan vi inte bara sluta, snälla?
Jag vet vem du är. Du är Dases oäkting.
- Lämna honom i fred. - Han skulle nog inte gilla det här.
Jag tror inte att han skulle vara så glad om han visste att du lämnat din post.
Eller att du är en stor skit, men det vet han nog redan.
Var försiktig med dina ord, grabben.
- Så du är en tuffing? - Colin, sluta.
Är det din hora?
Kalla henne inte det.
- Okej, gullet. - Sluta, snälla.
Jag är ingens hora.
Varför ändrar vi inte på det?
Jag låtsas att det här aldrig hänt.
Ingen behöver få reda på något. Ni kan också få smaka när jag är klar.
- Låt mig se dina fötter. - Vad?
Ta av dig dina stövlar.
Jag ska ha roligt med dig.
- Vad i helvete gjorde du så där för? - Är du okej?
- Ja, det är lugnt. - Är du okej, kompis?
Kompis?
- Är du okej? - Fan, han är död!
- Är du säker? Nej, det kan han inte vara. - Col, vad har du gjort?
Varför gjorde du så där? Du hade inte behövt döda honom.
- Jag måste gå hem. - Hem? Vi måste sticka härifrån.
- Vad snackar du om? - De kommer att döda oss.
- Pappa kan hjälpa oss. - Ingen kan hjälpa oss.
Vi går tillbaka först och sen... Sluta, det är inte mitt fel.
Okej, vi går tillbaka och hämtar så mycket saker vi kan-
-och drar härifrån direkt.
- Precis, vi måste dra. - Nej, jag kan inte dra.
- Vart ska vi ta vägen? - Jag vet inte. Härifrån i alla fall.
Okej, hjälp mig.
- Vill du köpa en kyckling av mig? - Nej, det är bra.
- Köp en av mina kycklingar. Kom igen. - Dra åt helvete!
Vi drar.
Var är de andra?
- Vad är det där? - Pappas svärd. Han blir galen.
Nej, det är nog lugnt. Var fan är Anika?
- Okej. - Då drar vi.
Vi kanske borde hålla oss borta från vägarna.
För säkerhets skull.
Vet någon vart vi är på väg?
Vi måste komma på en plan.
Vi får dra runt på landsbygden och plundra och sånt.
Vad fan är det för fel på dig? Vi dödade precis någon. Det här är allvar.
Sluta larva dig.
- Tror ni att vi någonsin kan återvända? - Jag bryr mig inte.
De kanske inte vet att det var vi.
Nej, kanske inte.
Vi övernattar här.
Ja...
Vi borde tända en eld, jag fryser.
- Inte ikväll. Det är för farligt. - Farligt?
Folk kan leta efter oss.
- Vad är det där? - Vad då?
- På min rygg. Har du stånd? - Vad? Vad snackar du om?
Jag har också det. Jag visar dig mitt om du visar mig ditt.
Kan du inte gå nån annanstans och kissa? Var som helst förutom här.
Vad äckligt.
Då så. Vem är redo att hitta ett nytt hem?
Ja, skitsamma. Varför inte?
Hörni. Kom och kolla på det här.
Det här är rätt schyst.
Tack.
- Gott? - Det var det faktiskt.
Det här är den sista maten vi har, så se till att uppskatta den.
- Jag är glad att ni är här allihopa. - Ja.
- Vi hade inget val. - Nej, men...
...nu kan vi göra något. Vad vi vill. Leva på landet utan ansvar.
Inga jävla romare.
Bara vi tillsammans.
Menar du att vi ska stanna här?
För gott?
Ja, jag menar. Det krävs lite jobb, men vi kan få ett bra liv här.
- Minns ni gungan? - Ja.
- Med ett stort fall längs ner. - Och jag hade ingen jävla aning.
- Du ramlade och gjorde illa ditt ben. - Ja, för ni lämnade mig bara där.
Nej, inte du. Du stannade.
Men ni drog.
- Det var taskigt. - Vi skulle fixa mat.
- Det tog en jävla tid. - Men det var roligt.
- Ni brydde er inte alls. - Jo, det gjorde vi.
Det har växt igen där nu.
- Vad fan var det där? - Ett parningsläte. Jag vill attrahera en.
- Så att du kan knulla den. - Det finns inget bättre att knulla här.
Okej. Berätta hur det går.
- Okej då. Du får leta upp maten. - Jag fixar det.
- Ser bra ut. Vad är det? - En kastpinne.
Så man gör ändarna tjockare än i mitten.
Så när man kastar den flyger den iväg.
Och får en romare en i huvudet dör han.
Men den ser ut som skit, va?
Lite.
Det där är fint.
Jag jagade med min flickvän här förut.
- Jag är bra på att spåra. - Jaså?
- Så vad gör du nu? - Väntar.
Japp.
Här har vi det.
Leder du oss?
- Tycker du att vi gjorde det rätta? - Vad?
Att vi gav oss av.
Ja, jag menar... Vi hade inte direkt något val.
Jag vill tro att det är sant.
- Är du okej? - Ja, det är lugnt.
Jag är jättehungrig bara.
Förbannade råttor.
Allt bra, killar?
Så... medan ni jagade råttor skaffade jag fram en present.
Fräcka jävel. Vad är det för något?
- Du skojar. - Vad är det för något?
Druiderna använder dem för att tala med gudarna.
- Col, vi har knappt ätit. - Hur då?
Jag vet inte, men vi får ta reda på det.
- Jag har några frågor jag vill ställa. - Då kanske vi borde göra det.
Det är inte för oss. Det är inte tänkt att vi ska tala med dem.
Varför inte? Vad gör druiderna så speciella?
Det här är galet.
Visst. Så hur gör vi?
Okej, jag är inte helt säker, men jag antar att...
Så när hör vi av gudarna?
Jag vet inte, men talar ni med dem så kan ni väl lägga ett gott ord för mig.
Jag vet inte...
Jag vill ha dig.
Jag har kommit hit själv.
- Vad hände? - Skämtar du med mig?
- Nej. - Du började hugga på trädet där.
Jag kunde inte stoppa dig. Du hade kunnat förstöra huset.
Och Anika sov därinne.
Ja, men det hände inget och hon är okej.
- Visst är du det? - Det är inte poängen.
- Ta det lugnt. - Ta det lugnt?
- Ja, det är ju lugnt. - Nej, Colin. Vi har inget att äta.
- Ingen jaktlycka? - Nej, ingenting.
- Du måste ta det här på allvar. - Vad har vi hållit på med?
- Du har bara larvat dig hela tiden. - Det är orättvist.
Och vad har du gjort?
- Det var inte schyst. - Dra åt helvete.
Så...
Igår kväll.
Du vet.
- Fortsätt. - Du och jag.
- Låt oss få det att hända. - Vad?
Kom igen, spela inga spel. Jag vill att du vill det.
Det blir bra.
Och sen vrider man så här.
Och lägger den över de här två.
Vrida. Nej, du gör en i taget. Su måste göra det i par.
Nej, nu vred du för mycket. Och sen håller du så här.
Och en gång till.
- Jag gjorde ju så. - Nej, för du gjorde bara en sida.
Du vrider så här. Nej, tillsammans.
Vi har varit passiva för länge. Vi måste göra något.
Jag gillar att vara här.
- Du vet häromdan när vi åt svamparna. - Ja?
Jag tror att gudarna sa åt mig att knulla Anika.
Vad?
Jag kan inte riktigt förklara, men...
...hon blev skum och jag bara kände det.
Jag vet inte.
- Det kan göra saker mer komplicerat. - Ja, kanske.
Tror du att hon... du vet. Jävlar!
- De kanske letar efter oss. - Det var en armé.
- Det vore sjukt om de letade efter oss. - Men vi måste vara mer försiktiga.
- Varför tror du att de kommit? - Det måste ha hänt något allvarligt.
- Nu har vi chansen att göra något. - Var inte dum.
Ska du döda allihopa med en pinne?
- Vi har varit passiva för länge. - Det innebär bara mer problem.
Strunta i det.
Visst. Då gör jag det själv.
- Jag oroar mig för Colin. - Han klarar sig.
Han är inte dum i huvudet, Anika. Vi måste vara mer försiktiga.
- Han kommer att få reda på det annars. - Han har inte stött på mig än.
- Men han sa nåt skumt häromdan. - Vad?
- Oroa dig inte. - Jag är allvarlig.
Det spelar ingen roll.
Jules?
Är du okej?
Ja, det är ingen fara.
- Det är lite jobbigt bara. - Jaså?
Ställ dig upp, grabben.
Jag tar hand om den här.
- Det är en pojke från min by. - Vi borde ta honom till lägret.
Du kan återvända. Jag kommer sen. Den här är min.
- Vad fan gör du här? - Vad fan gör du här?
- Var inte så kaxig, grabben. - Du säger inte åt mig vad jag ska göra.
- Var är min son? - Julian är okej.
Din idiot. Vet du vad du gjort?
Då du dödade den där soldaten kommer ditt folk att straffas.
De gjorde uppror. Och nu måste vi stoppa det.
Ni skulle inte ens ha varit här från början. Det här är inte ert land.
Tror du att jag ville komma hit?
Jag kom hit för att jag blev beordrad.
Domaren...
...vill se er döda. Alla fyra.
För att statuera exempel.
Hur vet de att det var vi?
För att ni ristade in era namn i vakttornet.
Nu hämtar du de andra och sticker härifrån.
Tack vare min son får du en chans till.
Ta den.
Hörni! Det har börjat. Upproret.
- Vad? Varför det? - Vår by kämpar tillbaka.
- Varför ler du? - Det har ju börjat.
Vad fan är det för fel på dig? Du har startat ett krig.
- Vad menar du? Vi var ju där allihopa. - Men vi dödade inte romaren.
Så ni tänkte bara låta honom...
- Backa mig. - Om du hållit tyst...
- Det är inte sant. - Vi kan aldrig återvända hem nu.
Vi har allt vi behöver här. Var inte det poängen?
Men det är hur som helst ditt fel.
Allt väl?
Var inte en sån fitta.
Vad är det här? Vad gör du?
Vi umgås.
- Jag tar bara hand om dig. - Tar hand om mig?
- Skitsnack. - Ja, det gör jag.
- Det behövs inte. - Vad?
- Dra åt helvete bara. - Nej, det kan du göra. Det är ingen lek.
- Jag kan inte ta ansvar för dig. - Ja, och när har du gjort det?
Våga inte... Pappa slog aldrig dig lika hårt som mig.
Jag tog hundra slag för dig-
- så säg inte åt mig att dra åt helvete. Jag hade ett liv därborta.
Vill du inte göra något? Kämpa tillbaka, för det vill jag.
Vad är poängen? Det gör ingen skillnad. Det blir bara värre.
Lyssna, Col. Jag är ledsen.
Men jag vill inte vara en del av det du planerar.
- Du har bedragit oss. - Inte en chans.
Vad tror du att våra föräldrar gör just nu?
De försöker säkert fortfarande hitta en man till mig.
Du borde prova det. Att hitta dig själv en man.
Med rävens parningsläte.
Oroa dig inte.
Allt väl?
- De har varit borta länge. - Ja. De var borta när jag vaknade.
Okej...
Vad?
Colin, allt väl?
- Col. - Vad? Jag drar. Jag tänker göra skillnad.
- Vad snackar du om? Vart ska du? - Ni vill inte ha mig här, så jag drar.
- Fad fan snackar du om? - Vad är det, Col?
Snacka inte skit! Jag vill inte höra på dig!
- Säg inte så till mig. - Vad är det med dig?
- Trodde du inte att jag skulle märka? - Vad du pratar om?
Du sa att jag inte skulle göra något då det blir komplicerat.
- Jag hörde er häromkvällen. - Vi ville inte berätta, okej?
- Vi visste att du skulle... - Ljug inte för mig!
Jag ljuger inte! Du är min bästa vän.
Du var med för att vi tyckte synd om dig.
Colin, sluta.
- Din lilla oäkting. Du är patetisk. - Colin.
Är du okej?
Vad är det?
Jag tror att jag är gravid.
Vad?
Jules?
- Har han gett sig av? - Ja. Åt helvete med honom.
Jag följer inte efter den här gången. Han har tagit sitt beslut.
Förlåt att jag flydde. Jag fick panik.
Idiot.
Hur länge har du vetat om det?
Ett tag.
När min syster var gravid var det likadant.
Jag är inte redo för det här.
- Jag vill inte bli som min syster. - Det kommer du inte att bli.
Vad ska jag göra med ett barn?
Vi tar hand om det tillsammans. Vi kan åka till något trevligt ställe och...
Du ska bli pappa, Jules.
- Du borde inte vara här. - Vad ska du göra åt saken?
- Det är inte så. - Hur är det i så fall?
- Det ni gjorde... Ni påbörjade något. - Men det är bara jag nu.
Då ni gett er av...
...kom de romerska soldaterna till byn och började förhöra...
- ...och föra iväg folk. - Vilka då?
- Var är mina föräldrar? - Såg du dem inte?
Soldaterna skulle hämta din vän Anikas familj. Din far försökte stoppa dem.
Din mor... är jag osäker på. Hon försvann.
- Vart då? - Jag vet inte.
- Jag vet inte, jag lovar. - Var är hon?
Du måste lugna ner dig. De letar efter dig... och dina vänner.
Jag lämnar över mig själv. Då kanske de låter dem vara.
Var inte korkad. Det är försent. Vet du inte vad du är?
Jag bryr mig inte om den skiten. Jag bara...
- Jag ville inte att de skulle dö. - De torterar dig tills du erkänner...
- ...och sen dödar de dig. - Vi måste dra. Nu.
Era jävlar!
Vakna.
Col? Var har du varit? Du har varit borta i flera dar.
- Vi måste härifrån. - Vad händer?
Jag återvände. Romarna letar efter oss. De fick nästan tag i mig.
- Förde du hit dem? - Jag är ledsen.
- Det spelar ingen roll nu. - Gick du tillbaka hem?
Nej, jag kom inte så långt... Vi pratar om det sen. Vi måste ge oss av nu.
- Pratar om vad? - Sago, upp med dig.
- Colin, vad ska vi prata om? - Ingenting. Vi måste härifrån.
Kom nu.
Han har sabbat för oss igen.
- Allt väl? - Vem är du?
- Jag frågade vem du var. - Ingen särskild. Vad vill du?
Jag letar efter en pojke. Han tog sig hitåt. Vilka andra är här?
Jag bor ensam.
- Det är bäst att du inte ljuger för mig. - Det är ingen annan här.
- Inte längre. - Är han därinne?
Förlåt mig... Det är mitt fel.
- Vi måste gör något. - Snälla... Förlåt mig...
- Jag vill bara gå hem. - Jag skulle aldrig ha tagit med dig.
Nej... Det var inte ditt fel.
- Jag skulle aldrig ha lämnat dig. - Förlåt mig.
Jag ska inte lämna dig.
- Jag stannar här och tar hand om dig. - Jag vet.
Col, jag är ledsen, men vi måste gå nu.
- Han sa det själv. - Jag kan inte bara lämna honom.
Vi kan inte ta med honom.
- Vad ska vi göra med honom? - Tänk om fler dyker upp?
Var inte dum, Col.
- Vi måste ta oss härifrån. - Colin, snälla...
Han hade inte velat att du gav upp.
Colin. Vi måste fortsätta.
De är döda.
- Jules, vad pratar han om? - Colin?
Vem är död?
Mina föräldrar. De dödade Anikas föräldrar också.
Vad?
Och min pappa?
- Jag vet inte, Jules. - Vad menar du med det?
Jag såg dem för några dar sen. Han och några andra soldater.
Han talade med mig och räddade mig. Sen försvann han.
- Varför sa du inget? - Jag klarar inte av det här.
Anika. Anika!
Vi måste fortsätta. Försök att inte tänka på det.
- Lätt för dig att säga, min familj är död. - Lätt?
Min pappa är därute och jag vet inte om han lever.
Vi måste ge oss av. Nu.
Ducka!
Jävlar alltså. Schyst.
Kom igen! Kom igen!
Stanna här.
Okej...
Ni gjorde bra ifrån er.
- Det var galet. - Du dödade nog den sista soldaten.
- Col? Jag är ledsen för... - Nej.
Jag är ledsen. Jag borde inte ha gett mig av.
- Det är inte ditt fel. - Jo, det är det. Allt.
- Nej, vi är alla inblandade. - Men det borde ni inte vara.
Om jag bara hållit käften hade inget av det här hänt.
- Alla de där dog på grund av mig. - Var inte så jävla korkad.
- Det hade hänt oavsett. - Sluta skydda mig.
Jag måste göra något åt det.
- Vad ska du göra? - Jag leder bort dem eller nåt.
- Du måste härifrån. - Det är orättvist att bara be oss dra.
Det handlar inte om vad som är rättvist.
Det är mitt problem.
Snälla... Vi lämnar dig inte.
De kommer inte att sluta. Du klarar dig inte annars.
- Ingen annan ska dö på grund av mig. - Snälla... Du behöver inte göra det.
Följ med oss bara.
Ge er av nu. Jag letar upp er.
Du är en tuff jävel. Det erkänner jag. Det förväntade jag mig inte.
Du dödade två romerska soldater.
- Imponerande av en pojke. - Jag är ingen pojke.
Män flyr inte.
Synd. Du hade blivit en bra soldat.
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision