Se opp, Nagy!
Tilbake i forsvar, David!
-Hva er i veien? -Jeg spiller elendig, bestefar.
-Ja, det gjør du. -Takk for oppmuntringen.
Kom.
Hvis fotball handlet om å gjøre alt selv, ville du vært den beste.
Selvsagt vil du ta det vinnende målet og bli helt.
Alle vil være den beste.
Men du kan ikke alltid være en helt når du spiller fotball.
-Kanskje du burde spille tennis. -Nei, jeg elsker fotball!
Selvsagt gjør du det.
Det er en kjærlighet som aldri tar slutt.
En kjærlighet som du ikke kan svikte.
-Når visste du det? -Hvor høyt jeg elsker fotball?
Jeg var nok noen år yngre enn deg.
Min far tok meg med på en kamp.
Han sa ikke hvor vi skulle.
Det skulle være en overraskelse.
Og hvilken overraskelse det ble.
Jeg kommer aldri til å glemme da vi gikk opp trappen...
...og plutselig så jeg foran meg-
-en opplyst, grønn bane som aldri virket å ta slutt.
Jeg sverger at jeg aldri hadde sett noe så skinnende grønt i hele mitt liv.
I min alder glemmer jeg altfor mange ting.
For mange ting å huske,-
-men jeg glemmer aldri den dagen og hvordan banen så ut.
Og hvordan den luktet.
Enkelte minner blir værende. De forsvinner aldri.
De er for viktige.
Var det annerledes?
Alt var annerledes.
Hvor mange fotballer har du hjemme nå?
Ti, tror jeg.
Ti. Jeg hadde bare to.
Og det var to fler enn alle vennene mine hadde.
Din oldefar eide en fin restaurant-
-hvor alle lokale fotballspillere kom og feiret.
Og iblant fikk han fotballer av dem.
Jeg tryglet og ba min far om å få gå ut og leke med en ball.
Glem det. Ikke en sjanse.
De var for sjeldne og dyrebare.
Å eie en ball var et privilegium,-
-og min far ville ikke at de andre guttene skulle bli misunnelige på meg.
Jeg ville gjøre alt selv i dag fordi jeg trodde at jeg kunne det.
Oppofringer, David.
Et lag kan bare vinne hvis du setter ditt ego til side og samarbeider.
Fotball er den eneste sporten der et sjanseløst lag-
-kan overraske verden.
Hvis de bare gjør hva?
-Spiller som et lag. -Nettopp.
-Vi var bedre i dag. -Ja, men dere tapte.
Det beste laget vinner ikke alltid.
Og det burde jeg vite.
Vite hva, bestefar?
Det fins en historie som jeg ikke har fortalt for noen.
Ikke engang din far kjenner til den.
-Har den med fotball å gjøre? -Ja.
Derfor vil jeg at du hører den. Det er på tide.
Ti, ni, åtte, sju, seks,-
-fem, fire, tre, to, én!
Godt nyttår!
Branko.
-Ja, sir? -Vet du hvem det der er?
Ja, det er Laszlo Horvath og laget som slo nazistene.
Ja, det stemmer. Din eneste oppgave i dag-
-er å sørge for at deres glass aldri er tomme.
-Ja, sir. -Her, gå nå.
Hovmesteren spanderer, mr Horvath.
Er ikke du for ung til å servere alkohol?
Jeg serverer bare. Jeg drikker ikke.
Det gjør alle og alt morsommere.
Ikke hør på ham. Enten lyver han, eller lurer deg.
-Gutten er for ung til å servere alkohol. -Snart inviterer han deg på et glass.
-Så redd deg selv. -Nei, vent litt.
-Kom nærmere. -Jeg...
Dette er til deg.
-Unnskyld, mr Horvath. -Laszlo.
Jeg tror ikke at min far tillater det, mr Laszlo.
Vet du hva... Du fortjener det.
-Skål. -Skål.
-Godt nyttår! -Godt nyttår!
Jeg ser noe jeg liker.
-Ønsk meg lykke til. -Alltid.
Jeg er Laszlo Horvath.
Hyggelig å hilse på deg.
-Du har aldri vært blyg. -En mann kan aldri få nok av to ting.
At sånne som deg begrenser seg til bare to ting er en synd.
Dessuten har en av skjønnhetene på dette stedet-
-tydeligvis fattet interesse for deg.
Skjønt den andre siden virker å iaktta hvert skritt du tar.
-Moren min skulle jo ikke komme. -Nazistene.
Du har deres fulle oppmerksomhet. Bra gjort.
Hva så? Jeg blåser vel i dem.
Prøver du bevisst å provosere dem?
Stirr aldri djevelen i øynene.
-Djevelen er bare lagd av kjøtt og bein. -De syns ikke det.
-Det er deres akilleshæl. -Din er forfengelighet.
Bare vær forsiktig. De er overalt.
Vær så snill, jeg ber deg. Gjør meg en tjeneste.
Slutt. Vær så snill.
-Du er en kjent mann, mr... -Laszlo.
Det var navnet. Laszlo Horvath.
Vi veddet om du var den berømte spilleren som alle husker.
-Vant du veddemålet? -Ja.
Fint, for noen år siden gikk det ikke så bra for deres karer.
Vær så snill, påminn meg ikke.
Du og ditt lag var heldige nok til å slå nazistlaget med 3-2.
Men det var for sju lange år siden. Vi er mye bedre nå.
Jeg ser det.
Snart er hele Europa nazister og da kan dere spille mot dere selv.
Da kan dere forhindre at dere taper igjen.
Får jeg foreslå et lite veddemål?
Jeg og mine venner har et forslag.
Du var med på et lag som slo nazistene,-
-så vi vil gjerne få sjansen til å ta tilbake litt av...
...vår stolthet.
Den som lykkes å trikse ballen mellom to personer lengst,-
-uten at den berører bakken, vinner.
Taperen spanderer vinneren på mat, drinker og alt annet hele kvelden.
Jeg insisterer, mr Laszlo.
Vet du hva? Jeg er litt forvirret.
Jeg trodde at veddemålet gjaldt stolthet.
Nåvel.
Hvis du vinner, betaler vi alt du og dine venner skulle ønske å konsumere,-
-men hvis vi vinner, er stoltheten vår pris.
Stolthet er ingenting man vinner. Det er noe man fortjener.
Dessuten er det ikke et bra veddemål,-
-siden alt på bordet vårt allerede er gratis.
-Har du et annet forslag, da? -Ja, det har jeg faktisk.
Du, dine menn, din hær, alle sammen,-
-forlater Budapest i kveld.
Og dere kommer aldri noensinne tilbake.
Selv om du skulle vinne, mr Laszlo...
...så vil du neppe at det skjer.
Det var verdt et forsøk.
Jeg insisterer.
Kan jeg få deres oppmerksomhet, mine damer og herrer.
Takk.
Den berømte Laszlo Horvath og jeg-
-har kommet til enighet om et artig veddemål.
Det eneste som trengs for å gjennomføre veddemålet er en ball.
Vet noen her hvor vi kan finne en?
Jeg vet ikke hva som fikk meg til å rekke opp hånden.
Jeg var så redd.
Hadde jeg ikke gjort det og gått ned i kjelleren den nyttårsaftenen,-
-hadde ting vært annerledes. Veldig annerledes.
Men kjære vene,-
-de trikset ballen mellom seg i over fem minutter.
Jeg var forbløffet.
Alle var forbløffet.
Gratulerer, mr Laszlo. Like heldig som i 1936.
Hell er uviktig når man har rette menn.
Mine herrer, vær så snill.
Bortsett fra meg, de beste to spillerne du har sett.
La meg fortelle en liten hemmelighet.
Selv når de er fulle er de bedre enn noen av deres menn.
Skål.
En skål til.
-Allerede? -Én til. Jeg insisterer, mr Laszlo.
For Det tredje riket.
For riker.
Fra Romerriket i 476 til Det osmanske riket i 1924.
-Du kan din historie, mr Laszlo. -Vet du hva de rikene har til felles?
-Vær så snill og fortell. -Vår historie.
Historien vi er i ferd med å skape,-
-kommer til å skrives av vinnerne i vår levetid.
-Nå går vi. -Det er svært kaldt i Russland.
La meg foreslå at dere pakker varme klær.
Jeg tror det er på tide å gå hjem, mine herrer.
Skynd deg.
Du var en fantastisk fotballspiller. Ingen vet det bedre enn meg.
Verden har forandret seg. Aksepter det.
-Branko! -Den mannen er skadet.
Så du noensinne ham igjen?
Mr Laszlo? Ja.
Det går ikke én dag uten at jeg tenker på ham.
Han var og er grunnen til at jeg forteller denne historien for deg.
Mr Laszlo.
Jeg har ikke sagt navnet hans på den måten siden den dagen.
Horvath! Kom ut innen ti sekunder,-
-ellers sleper de deg ut med makt.
Det er verken rett tid eller sted å være ulydig.
Kom ut. Med én gang.
Det der er ikke smart.
Du har fem sekunder på deg til å stille deg på rekke med vennene dine.
Fem, fire, tre...
...to og ett.
Dere er de privilegerte, men glem ikke at dere alle kan erstattes.
Dere avgjør selv deres egne skjebner.
Sett i gang å arbeide.
Hjelp meg.
Jeg kjenner igjen deg nå.
Du husker neppe meg.
Jeg spilte mot deg i 1942 da jeg var med på regionlaget.
Mitt navn er Karolyi Faraco.
Jeg var midtbanespiller. Du scoret fire mål i den kampen.
Jeg har aldri sett noen annen gjøre den målrekken du gjorde i andre omgang.
Du var en kunstner på banen. En kunstner og magiker.
Michelangelos finesse og Houdinis stålnerver.
Ungarn sluttet å være et land for lenge siden.
Regjeringen er bare nazistenes marionettedukker.
De arresterer alle som anses å være en trussel. Intellektuelle.
Uønskede. Såkalte dissidenter som meg.
Og av én eller annen grunn, selv du.
De lar oss jobbe hardt hver dag til selv vår sjel blir sliten.
Hvorfor klager du? Er ikke vi "privilegerte"?
-Vi lever iallfall. -Til vi jobber i hjel oss.
Snakk for deg selv. Trekk ikke ned andre i din avgrunn.
Vi har hørt historier om de andre leirene.
Jeg jobber heller i hjel meg enn å dø i et gasskammer.
Hvem vet hvordan en slik mann tenker? Har du sett ham spille, Jakob?
Jeg sto på tribunen da han slo nazistene.
En så begavet spiller på banen. Flink i sport, dårlig på livet.
Jeg er heller flink på livet enn verdensmester i noen idrett.
Tibor. Noen nyheter?
Jeg hørte at nazistene har mistet områder i øst.
Min far lærte meg at et dyr er som farligst når det er skadet.
Er din far i sikkerhet?
De atskilte oss.
Min kone, sønn, mor, far og søster.
Vi hadde et bakeri. Det beste i byen.
Alt skjedde så fort.
Ingen av våre gamle kunder ville plutselig hjelpe oss.
Folk svikter deg når du trenger dem mest.
-Loven om overlevelse. -Nei.
Det er loven om egoisme og å ikke bry seg.
Tror du at han bryr seg?
Det ser ut som han sluttet å bry seg for lenge siden.
Mine første dager her var uutholdelige.
Tiden gikk til jeg ikke lenger visste hvilken dag eller måned det var.
Man tror at man skal tilbringe livet sitt med å utdanne seg, lese og elske.
Og nå handler alt om å bare prøve å overleve.
Og man undrer: "Hvorfor skal jeg overleve?"
Hva fins igjen av verden etter denne galskapen?
Ikke engang som arbeidsleder i Gyor drev jeg mannskapet så hardt.
De vil at vi dør.
En bakers hender.
De burde være dekket av sukker og mel, ikke harde, stygge blemmer.
En god baker må kunne føle deigen med fingrene.
Han heter Tomasz. Det er alt vi vet.
Ikke engang de andre sigøynerne vet noe om ham.
-Han snakker ikke. -Nazistene...
...gir ham mer mat enn resten av oss bare for å terge.
De vil holde oss på tå hev.
Jeg heter Janko.
Tror dere virkelig at de bruker tingene vi bygger for dem?
Selvsagt, de er ikke dumme.
Alt tatt i betraktning, er vi heldige som lever.
Enkelte sendes til slagmarken nær fronten.
De bruker dem for å rydde minefeltene ved å la dem marsjere over.
Jeg vet hvorfor vi er her.
Hvorfor har en berømt ungarer som deg blitt sendt til dette miserable stedet?
Oberst Franz Woerns, befalhaver over alle leirer,-
-har gjort vår leir til sitt hovedkvarter.
Oberst Woerns rapporterer direkte til general Ziege,-
-nazistbefalhaver over hele regionen.
Fortsett.
-Antallet? -29, sir.
-Hvor mange? -29, sir.
Ta ut tosken hit. Nå. Nå!
Måtte gud hjelpe ham.
Alle klarer å følge reglene,-
-men du velger å utsette alle andre for fare ved å være ulydig.
Holder det ikke at din atferd sendte Andreas til sykehuset?
Reis deg opp! Øyeblikkelig!
Henckel. Nå holder det.
Vet du ikke hvem du slår? Dette er den store Horvath.
Ungarns beste fotballspiller noensinne.
Hyggelig å se deg igjen, Laszlo.
Jeg husker fortsatt frisparket som gjorde at dere vant over oss.
Det var like etter at jeg felte deg. Husker du det?
Jeg husker bare at nazistene tapte.
Vi må snakke sammen. Bring ham til mitt kontor.
Det er nok ikke en så god idé, oberst.
Selv om han er en berømt fotballspiller.
Det gir ham ikke retten til å motsette seg vår autoritet om og om igjen.
Jeg vil treffe ham på mitt kontor.
Laszlo var for sprø til å leve et vanlig liv.
Han levde livet som han spilte fotball.
Raskt, ubønnhørlig og uredd.
Han sloss mot alt og alle uten å engang nøle.
Hvis han så en tornado, skulle han løpe mot den-
-og skrike: "Kom igjen, gjør ditt beste!"
Enkelte lever bare for å overleve, men ikke Laszlo.
Han levde på sin egen måte, så lenge hans liv tillot det.
Hvis livet var en fotballkamp,-
-ville Laszlo spille hvert minutt som om de ville vært hans første og siste.
Du har alltid vært annerledes, Horvath.
Alle stirret på deg da de var redde for å misse ditt neste store trekk.
Jeg må innrømme at vi nazister var alltid ganske misunnelige,-
-men ikke fortell det til noen.
Løytnant Henckel hadde drept deg i dag hvis jeg ikke hadde grepet inn.
Du kan slå på brystet som en gorilla i jungelen,-
-men også du ville skjelve-
-om en geværmunning ble rettet mot ditt ansikt.
-Det ville dere ikke gjøre. -Er du sikker?
Ja, dere skulle skyte meg i tinningen.
Slik at jeg ikke skulle ane noe.
Overraskelsesmomentet, selvsagt.
Du kaller det overraskelse.
For meg er det et desperat trekk av en feiging.
Du har alltid vært en spøkefugl.
Da jeg så deg i dag,-
-fikk jeg en fantastisk idé.
Om mindre enn to måneder er det Førerens fødselsdag.
Den 20. april, for å være nøyaktig.
Jeg skulle gjerne arrangere en kamp.
En fotballkamp mellom mennene i leiren og nazistlaget.
For å hylle den store dagen.
Du må spøke.
Jeg fleiper ikke. Det er en sjanse for oss alle.
Oss? Hvem er "vi"?
-Du, jeg og mennene i leiren. -Mennene får knapt noe å spise.
-De er i for dårlig stand til å spille. -Dette er en sjanse.
En sjanse for deg å gjøre det du elsker og er en av de beste på.
Du blir en vinner bare ved å spille, Laszlo.
Du kan se på det som en vennskapelig oppvisningskamp.
Du får vise fram dine evner.
En hyllest til sporten og noe spesielt for mennene i leiren.
Og noe spesielt for meg også.
Det får meg til å tenke på et gammelt ordtak.
"Vokt deg for ulven i fåreklær."
Jeg er bare noen som vil hjelpe deg, Laszlo.
En ulv kan skåne sauen om hans appetitt er tilfredsstilt.
Jeg har fått inntrykket av at en endeløs appetitt for alt og alle-
-er Det tredje rikets kjennetegn.
Jeg mener alvor om dette.
-Du krever veldig mye. -Så klart at jeg gjør.
Men jeg tilbyr deg også noe som få har fått.
Jeg må selvsagt informere general Ziege.
Han elsker fotball og kommer nok til å gi tommelen opp.
Det er bare én siste detalj.
Dine føtter har gjort deg til en helt, men din munn kommer til å få deg drept.
Neste gang kanskje jeg ikke kan redde deg fra deg selv.
Regn ikke med fortsatt hell hvis du sier "nei" til meg.
Og jeg foreslår at du ser på mitt tilbud som en gave. Det var alt.
Vi hadde en interessant samtale.
Samtale? Nazister snakker ikke. De tar, beordrer og dreper.
En ting med nazistene-
-er at de aldri glemmer et tap.
Var det alt dere snakket om? Hvordan du en gang slo dem?
Nei, ikke helt. Han vil at vi spiller.
En kamp.
-Hva slags kamp? -En fotballkamp.
-Mot hvem? -Mot nazistlaget. På Hitlers fødselsdag.
-Er dette en ond spøk? -Franz var alvorlig. Jeg også.
Hvordan skal vi kunne spille en kamp? Vi besvimer hvis vi løper i fem minutter.
Han har rett. Vi har verken styrken eller utholdenheten.
Dette er kanskje vår store sjanse.
Alle sjanser til tap gir også en sjanse til suksess.
All passivitet forårsaket av frykt garanterer tap.
Hvis alle av dere vil spille, så gjør vi det.
Ikke noe lag kan vinne hvis det ikke fins noen lagånd.
Så hvem vil spille?
Visse betingelser må oppfylles.
Vi trenger bedre mat. Tid til å trene for å få sammen et lag.
Ok, da skal du og jeg formidle de betingelsene.
"Du og jeg"? Hva mener du?
Siden du og Andreas var med på regionlaget-
-og Andreas ikke er tilgjengelig, så er du andrekaptein.
Velkommen om bord.
... 26, 27, 28,-
-29, 30.
Hyggelig å se deg, mr Horvath. Veldig punktlig.
Jeg har fått høre at oberst Franz venter på deg.
Du skal vite at jeg blåser i hvem du er og hvem du en gang var.
Kom, Karolyi.
Kom inn.
Hyggelig å se deg igjen, Laszlo. Velkommen.
-Så, hvem er dette? -Dette er Karolyi Faraco.
-Han representerer mennene i leiren. -Vær så snille og sitt.
Jeg har strålende nyheter, mine herrer.
General Ziege likte idéen om kampen.
Faktisk så har han bedt om personlige framskrittsrapporter.
Vi er også begeistrede,-
-men det avhenger av noen ting som vi skulle gjerne forlange.
-Som hva? -Mat. Ordentlig mat.
Større porsjoner for alle i leiren.
-Fortsett. -Selve laget.
-Jeg vil gjennomsøke andre leirer. -Du finner neppe noen.
Hvis du får plukke hvilke du vil i Det tredje riket,-
-så bør jeg få plukke spillere fra nærliggende leirer.
-Hva mer? -Vi kan ikke trene og jobbe samtidig.
Jeg håper at du forstår det.
Hvis vi skal se ut som et lag, må vi trene som et lag.
Så fram til kampen er spilt, jobber vi ikke. Vi trener.
-Var det alt? -Karolyi?
Én time hver tredje uke til å skrive brev til våre nære og kjære.
Og post levert til oss to ganger i uken.
Jeg må dessverre meddele dere at alle deres krav ikke kan oppfylles.
Matsituasjonen kan kanskje forbedres.
Jeg skal vurdere forespørselen om posten.
Men dere er fanger i en arbeidsleir,-
-så dere må arbeide og finne et lag her.
-Er det definitivt? -Absolutt.
Da får du informere general Ziege om at vi ikke kan spille kampen.
Kom, Karolyi.
-Du avfeiet nettopp en nazistoberst. -Jeg kjenner nazistene.
Vil han spille spill før den virkelige kampen? Greit.
Spiller vi om hvem som blir skutt først?
Stopp! Obersten beordrer dere til å stoppe!
Han spiller et spill. Han spiller et spill.
Mine herrer... Vår samtale var ikke over ennå.
Vær snille og bli med meg inn.
Gå! Nå!
Vær så snill, si at du visste at han kom til å bomme.
La oss komme fram til en felles beslutning som gagner alle.
Jeg har vurdert deres ønskemål.
Jeg kan forbedre kvaliteten og doble matrasjonene.
Mennene får jobbe på morgenen-
-og trene på ettermiddagen.
-Vi insisterer på brevene. -Ja.
Fangene får skrive og ta imot brev.
-Du får besøke tre leirer. -Fem.
-Fire. -Jeg velger de 15 beste spillerne.
En kamp spilles med 11 menn sist jeg talte.
Jeg er sjenerøs når jeg ber om 15 menn, siden de knapt kan gå eller løpe.
Jeg trenger innbyttere. Tenk om noen blir skadd, som Andreas?
Nå holder det.
13 spillere, og da telles ikke Andreas.
Jeg skal sørge for at det vi har kommet overens om settes på trykk.
Men husk at du, og bare du,-
-bærer ansvaret hvis noe går galt med noen på ditt utvalgte lag.
Kampen er om nøyaktig 36 dager.
Da får dere godt med tid til å forberede.
En siste ting, Laszlo.
Lykke til.
Hvordan visste du det?
Da han sa at general Ziege likte idéen, forsto jeg at han ikke kunne si nei.
Det er Hitlers fødselsdag. Hvis alt går bra, kan han bli forfremmet.
Nå skal vi finne vårt lag.
Jeg kan bare velge supplerende 11 menn til laget.
Den som spiller, får kortere arbeidsdager, men treningen blir intens.
Jeg vil at dere er helt ærlige. Hvem her kan spille fotball?
Vær ærlige.
Ok. Jakob.
Bra. Jeg er imponert.
Din tur, Tibor.
Håpløsheten omgir oss, men her i kveld er det håp for Ungarn.
I morgen finner vi resten av laget. Og vi begynner å trene umiddelbart.
De så ikke ut som et lag ennå. Alle var i elendig stand.
Ingen tenkte på fotball. Fotball ble en måte å overleve på.
Ordet spredde seg til andre leirer om at de som ble utvalgt,-
-skulle sendes til en leir med bedre forhold.
Alle sammen! Hvem her kan spille fotball?
Selvsagt ble alle en fotballspiller.
Noen av dem var ganske dyktige.
Mens andre...
De gjorde sitt beste.
Kom. Laszlo. Nå går vi.
Stirr aldri djevelen i øynene.
-Djevelen er bare lagd av kjøtt og bein. -De syns ikke det.
Hvem er mannen der borte?
Fangen lærer kommandanten å spille fiolin.
-Kan du be fangen om å komme hit? -Det går nok ikke.
Ingen får forstyrre kommandantens leksjon.
Vær så snill og informer kommandanten om-
-at forstyrrelsen av hans leksjon er på ordre fra general Ziege.
Dette er den siste leiren, Laszlo.
Vi har bare én plass igjen. Vi trenger flinke spillere.
Hvorfor kaster du bort plassen på en mann som spiller fiolin?
Gå og hent en ball.
-Ville du treffe fangen? -Ja, kommandant.
-Får jeg spørre hvorfor? -Vi trenger ham.
-Til hva da? Å spille fiolin? -Nei, til å spille fotball.
Fiolinspillere spiller vel ikke fotball?
Se her. Legg fra deg futteralet.
Ja, vi har en målvakt. Bra reflekser.
Gi den tilbake.
Spiller du fotball?
Jeg tenkte meg det.
Hvis du ikke spiller, hjelper det vårt elskede Tredje rike å vinne.
Ja, ta ham gjerne. Men gå nå.
Hva er det som foregår?
Vi er Laszlo og Karolyi. Velkommen til vårt lag.
En mann som kom til en leir med en fotball, betød at det fantes håp.
Og Laszlo symboliserte håp for alle som så ham.
Inkludert meg.
Og jeg var den siste som forventet det.
Hva har jeg sagt, Branko?
Jeg sa: "La dem aldri rømme."
Hva skal jeg gjøre nå?
Unnskyld, sir. Det skal aldri skje igjen.
-Hvem skal hente dem tilbake? -Jeg.
Hvordan?
Kom.
Jeg vet ikke hva det var. Kall det tilfeldigheter, eller skjebnen.
Jeg har tenkt på det utallige ganger.
Hvorfor var han der i akkurat det øyeblikket?
Gå og vent på meg i bilen.
Noen sekunder senere, og han hadde ikke sett meg.
Du trosser meg hele tiden.
Det er uakseptabelt.
Hvor har de tatt veien?
Hva? Se ikke på meg som om jeg skulle vært dum.
Som om jeg skulle vært et avskum. Du er et avskum!
Kom nå. Vi har det du ville ha.
Din lille dritt! Din dumme lille...
Opp med deg! Opp med deg!
Det er ikke vår kamp. Du kan ikke redde alle. Kom nå.
-Unnskyld meg, kommandant. -Du skulle jo gå. Du har dine menn.
-Ja, men gutten... -Han er statens eiendom.
General Ziege og oberst Woerns har høyere rang enn deg.
Så hvis jeg har deres fullmakt, har jeg høyere rang enn deg.
-Skulle det hindre meg fra å drepe deg? -Nei, men din logikk gjør det.
Da får du forklare for generalen og obersten-
-hvorfor deres personlige gave til Føreren er borte. Tenk på saken!
Det gagner ikke noen.
Forsvinn.
Jøss, bestefar. Du må ha vært veldig god hvis han valgte deg.
Det var jeg ikke.
Jeg var for ung til å bli valgt, selv om jeg hadde vært like god som du er nå.
Så hvorfor valgte han deg?
Bestefar?
Jeg var en gutt som ikke trodde at han skulle bli en mann.
Så vi har en fiolinspiller som målvakt og en unge som innbytter. Bra jobbet, trener.
Sporten handler ikke bare om dyktighet.
Ungen er nummer 14. Du får aldri beholde ham.
Vi får se.
-Be dem komme ned hit. -Fanger, kom hit! Nå!
Gratulerer.
Du virker å ha samlet sammen et formidabelt lag.
Men korriger meg hvis jeg tar feil. Jeg teller 13 menn og ett barn.
Prøver du å forandre reglene-
-ved å snike inn en ekstra person på banen?
-Nei, jeg... -13.
Du må holde avtalen. Ta barnet, Henckel.
Nei, vent. Hvem skal rydde opp etter oss?
Hente ballen og gi oss vann?
Barn har veldig mye energi.
-Tar du meg for en tosk? -Nei.
Det er alltid noe med deg, Laszlo.
Men la gå.
Du får et par ekstra føtter å løpe for deg. Vil du det?
-Ja. -Det betyr at dere får energi til overs.
Så de kommende to dager-
-får du og ditt lag fri...
...fra all mat.
Du kan selvfølgelig ombestemme deg nå hvis du vil.
Nei.
Bra.
Han skulle aldri ha valgt meg.
Det virket ikke logisk.
Jeg var bare en gutt han traff en gang og husket.
En liten gutt hørte ikke hjemme blant menn-
-hvis barn var savnede eller i andre leirer.
Likevel stilte han opp for meg.
-Får du ikke sove? -Nei.
Alle er sinte på meg.
Folk blir det når de går uten mat i et par dager.
Engst deg ikke. De kommer over det.
Du skal vite... Jeg har gjort mange tabber i mitt liv,-
-men denne gangen gjorde jeg det rette.
Prøv å sove nå. Det trenger du til i morgen.
Det skal jeg, mr Laszlo. Takk.
I tiden fram til vår ærefylte kamp, kanskje dere tror at dere er spesielle,-
-men det er dere ikke.
Alle privilegier og fordeler-
-som dere måtte venne dere til... Ikke gjør det.
Dere er alle fortsatt fanger og kommer til å bli behandlet som slike.
Den som ikke oppfyller sin arbeidsplikt,-
-kommer til å straffes momentant.
Den som prøver å flykte, blir skutt.
Og det inkluderer også vårt yngste lagmedlem.
Jeg håper at ingen av dere blir skadet.
Jeg blir skuffet hvis jeg får se Laszlo spille-
-med ti menn og denne lille gutten.
Når sluttsignalet lyder, går alle tilbake til det han gjorde før.
Inkludert å vokte gjess. Stemmer det?
Kommandanten venter utålmodig på din tilbakekomst,-
-og det gjør også alle gjess som du lot rømme.
Én liten gutt må fange hver eneste en av dem.
-La ham ikke skremme deg, gutt. -Nei.
Det er greit å føle seg redd. Men du har 13 menn som beskytter deg.
-Har jeg rett, Karolyi? -Ja, min kaptein.
Er vi sinte angående maten?
-Er vi sinte angående Andreas? -Ja.
Dere bør være sinte. Jeg er rasende. Så vi må bruke det.
Når dere ser en nazist komme løpende, husk hvor sultne-
-og hvor sinte dere var denne dagen.
Feilplassert sinne er sinne som henger igjen.
Rett den mot nazistene og kast ikke bort et eneste åndedrag.
-Er vi sinte? -Ja!
-God morgen, mine herrer. -Velkommen, general Ziege.
-Hvordan ser Laszlos lag ut? -De er ingen trussel mot vårt lag.
Jeg spår en seier. Vår Fører fortjener det.
-Hvem er mannen med ballen? -Det er Sandor Stekely.
En regionspiller fra Bakháza.
Bortsett fra Laszlo Horvath og Karolyi Faraco,-
-er han deres tredje beste spiller.
-Laszlo oppdaget ham i en annen leir. -Sandor Stekely fra Bakháza?
Er han i slekt med operasangerinnen Magda Stekely?
Ja, jeg tror det er hans kone.
Så interessant.
Hvordan har din familie det? Vet du hvor de er?
Nei, sir. Min far hjalp en jødisk dame.
Våre familier var venner. Hun hjalp til på kjøkkenet-
-og en av servitørene fortalte nazistene for å redde sitt eget skinn.
Og det var alt.
De atskilte oss umiddelbart-
-og brente ned restauranten, og så fantes det ingenting igjen.
Jeg var sint fordi jeg trodde ikke at jeg fortjente å bli reddet.
Det fins en skyldfølelse du bærer innvendig...
...fordi du er den eneste som overlevde.
Hvorfor jeg? Hvorfor ikke dem?
Hvorfor ikke oss alle?
Du da, Laszlo?
Barn? Kone?
-Jeg tok meg tid til å finne den rette. -Og?
Det var for mange å velge blant, så jeg kunne ikke bestemme meg.
Jeg vet ikke. Jeg bare...
Jeg bare ventet og ventet.
Og så begynte krigen.
Plutselig var det ingen som brydde seg om å bli forelsket.
Jeg tror du elsket fotball så høyt at ingen kvinne hadde en sjanse.
Kanskje det er sant. Fotballen var min første kjærlighet.
Hver gang jeg elsket noen annen ble fotballen som min elskerinne.
De lurte på hvor jeg holdt hus, hva jeg gjorde og om jeg var utro.
Men nei, så snart jeg hadde muligheten var jeg...
Jeg var på banen. Jeg var der.
Duften av nyklippet gress.
Øyeblikket når du glir på dine piggsko-
-og følelsen når fotballen rører ved foten din.
Det er en affære av episke proporsjoner.
Du spiller for og på grunn av kjærlighet.
Og på en fin dag, når spillet er glad i deg tilbake-
-og du får smake på seieren mot alle odds...
Det er dagen å leve for.
Ja, to uker til.
Da får vi vite om David kan felle Goliat.
Vi er ikke David. Vi er en maur under Davids fot.
Bra. Hvis de ser på oss som en maur, kan vi vinne.
-Sandor Stekely, korrekt? -Korrekt, sir.
Obersten vil snakke med deg på sitt kontor. Nå.
Hvilken stemme din kone har.
Min overordnede, general Ziege, er en stor beundrer.
-Og han er ikke lett å imponere. -Hva har min kone...
På hans invitasjon skal din kone i kveld-
-gi en forestilling i konserthuset i Karlovac.
Og din kone har bedt generalen om-
-at han personlig skulle sørge for at dette brevet ble overlevert til deg.
Jeg har selvsagt forberedt din løslatelsesordre.
Takk.
-Sandor! -Sandor.
Er du ok? Kom igjen nå.
Er dere klare? Kom igjen, Sandor.
-Du burde snakke med ham. -Sandor.
Hold oss med selskap.
Er du ok?
Ja.
Min kone...
Jeg tror hun vil hjelpe meg.
Hjelpe deg? Hvordan da?
Jeg fikk et brev i dag.
-Vi kan få være sammen igjen. -Nei, ikke fall for deres knep.
-De prøver bare å lure deg. -Det var hennes håndskrift.
Gi meg brevet ditt, Karolyi. Gi meg brevet.
Det har blitt limt sammen igjen. Undervurder aldri nazistene.
Ja, men dette er annerledes. De har gitt oss et tilbud.
Ser du ikke hva de prøver å gjøre? Det er din kone, Sandor.
-Greit. -Sand...
Tror du det er sant? Det de tilbyr?
Det spiller ingen rolle hva jeg tror.
Kampen har ikke engang begynt, og allerede har de ledelsen.
Jeg har ombestemt meg.
Jeg kan ikke akseptere tilbudet.
Vær så snill, la meg snakke med obersten.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Vær så snill, jeg ber deg.
Jeg kan ikke utsette min kone for det.
Tilbake til arbeidet, fange Stekely.
Vær så snill, Henckel. Vær så snill.
Slutt, Sandor!
Hallo! Sandor!
Jeg må treffe min kone i kveld, Tomasz.
Vær så snill, jeg vet hva jeg gjør. Jeg kommer tilbake i morgen.
Halt!
Bravo!
Bravo! Bravo!
Sa jeg ikke at den som rømte skulle straffes hardt?
-Du og Ziege gjorde dette. -Nei, du!
Nei, du valgte mennene! Sandor var ditt valg! Og han begikk en fatal tabbe!
-Jeg må finne en annen... -Nei!
-Han var en av våre beste menn! -Du har 11, fiolinspilleren og gutten.
Hvis noen blir skadet, har du ti menn!
Lagets privilegier er herved inndratt!
Dere får mindre mat og ingen flere brev til kampen er spilt.
Det er ikke hva vi ble enige om.
Din lagkamerat brøt løftet du ga meg. Vi er ferdige her. Henckel.
-Mener du seriøst at jeg skal spille? -Jeg var ikke det før.
Men nå har jeg ikke noe valg.
-Kan du ikke sparke en ball? -Jo.
Hvis du må spille, får du spille forsvar.
Dette er galskap.
Kampen er snart og du må lære ham å sparke en ball?
Du skulle ikke ha valgt en fiolinspiller med to venstrebein og en liten gutt.
Skulle jeg ha nektet denne gutten sjansen til å vokse opp og bli gammel?
Så, hva er planen?
Vi holder oss nær målet vårt og venter på vår sjanse.
Det høres bra ut.
Når du har en motstander som er bedre...
...kan du ikke angripe dem rett på.
Vi lar dem skyte ferdig sine skudd,-
-og så venter vi på en sprekk i deres forsvar.
Så fort fløyten lyder, kommer de til å angripe.
De er ikke kjente for sin tålmodighet-
-og de er ikke tålmodige mot oss, for de forventer at vi skal tape.
Jo lenger vi kan holde unna dem, desto mer nervøse blir de.
Når sikkerheten går over i panikk, slår vi til.
Ja!
Hvordan skal vi lage mål hvis vi bare spiller defensivt?
-Hva har vi trent på? -Å forsvare oss, tydeligvis.
Vår sjanse kommer i et motangrep.
Når de mister ballen, sørger jeg for at en av dere får den.
Så det er planen? Vi venter på at de mister ballen?
Hvis de noensinne mister den.
-Gikk det bra? -Ja.
Hva gjør du hvis du er usikker?
-Sparker ballen så hardt jeg kan. -Bra.
Dere er i stand til så mye.
Vi har en baker, en blomsterdekoratør. Vi har en bokhandeleier.
Vi har en mann som ennå ikke har sagt et ord.
Vi har fedre og sønner. Vi har stolthet og verdighet.
Og vi har så mye mer.
Hvis vi skal sette kjepper i hjulene for deres Førers fødselsdag,-
-så er det ikke på grunn av hva jeg kan gjøre.
Det er på grunn av hva hver og en av dere kan gjøre.
På noe vis klarte vi å bli et sammensveiset lag.
De prøvde å knekke oss, men det fungerte ikke.
Hva de enn gjorde, drev det oss nærmere hverandre.
Og for Laszlo, jo verre det ble, desto mer rasende ble han.
Og han presset alle til det ytterste.
Vi så ham løpe og løpe.
Hvis han noensinne ble sliten, viste han det ikke.
Hvis ikke han ga opp, våget ingen annen å gi opp.
Vi hadde alle en hunger som ikke skyldtes matmangelen.
-Hva gjør vi hele tiden? -Holder sammen!
Jeg roper "Franz".
Koden er "Franz". Når dere hører det, løper dere opp.
-Greit? -Ja.
Jeg trenger ikke fortelle hva som skjer i morgen.
Sørg for å hvile og ikke tenk på kampen før den begynner.
-Hva gjør vi til enhver tid? -Holder sammen!
-Tror dere han vet hva han gjør? -Han har spilt fotball hele sitt liv.
-Tror dere vi har en sjanse? -Å vinne?
Selvsagt.
Jeg vil bare overleve én dag til.
Laszlo ba oss om å ikke tenke på fotball, så la være. God natt.
God natt.
Hvorfor reddet du meg?
Har du noensinne likt en jente så mye...
...at du kan kjenne hjerteslagene her oppe i halsen?
Nei.
Har du noensinne kysset en jente?
Nei.
Der har du ditt svar.
Livet er ingenting uten kjærlighet og et kyss.
Det er bare en bok med en masse tomme sider.
Det var en jente. Jeg gikk alltid forbi huset hennes på veien hjem.
Pleide du å smile? Hver gang du så henne?
Ja.
-Gjorde hun det? -Iblant.
-Det er hyggelig, ikke sant? -Ja, det er det.
Du kommer til å få vite en dag hvordan det føles-
-når "hyggelig" forvandles til "enestående".
God natt, mr Laszlo.
God natt, mr Branko.
Hva gjør du her, Andreas?
Sykehuset skrev meg ut i går, og deres ordre var å vende tilbake hit.
-Hvordan har du det? -Jeg er klar til å hjelpe laget å vinne.
Så synd at du ikke kan spille. Alle plassene er tatt.
Du ga meg ditt ord. Andreas inngikk ikke i det endelige antallet.
Vi har en skriftlig avtale.
Ja, han får gå om bord.
Du har aldri spilt den før. Den er så vakker.
-Hva var det? -Den heter "Kol Nidre".
Den blir spilt i mange synagoger på jom kippur,-
-den helligste av alle jødiske høytider.
Det var den du spilte den dagen jeg møtte deg.
Du har en god hukommelse, Laszlo.
Nei...
Ikke si at du lærte et nazistbefal å spille en jødisk melodi?
Det var verdt risikoen.
Fortsett å spille. Vi trenger det.
Det var første gang på en evighet som vi så noe rent og friskt.
Såpe!
Noe som luktet nytt.
Såpe!
Ekte såpe!
Det var nok eneste gangen de oppførte seg som om de var på min alder.
-Branko. -Branko.
Så rent og fint.
Ni.
Små ting kan få stor betydning-
-hvis det er noe som du har tatt for gitt men blitt frarøvet.
Aron skal være vår trener. Du skal bare stå der på...
Jeg håper at jeg ikke forstyrrer.
Liker dere draktene? Vær så snille og sitt.
Jeg antar at dere også likte håndklærne og såpen.
Man må alltid ha rene håndklær på en kampdag, ikke sant?
Hvis du unnskylder meg, oberst.
Jeg skal opplyse mennene om min superhemmelige strategi-
-som du ikke får høre, hvis du ikke spionerer på meg?
Det trengs ikke. Vi vil ha en rettferdig kamp på banen.
Mennene her representerer ærlighet og rettferdighet.
Selvsagt. Du skal få være alene med ditt lag.
Én ting til. Dere trenger ikke bære deres armbind i dag.
Vi trenger ikke å blande politikk og sport.
Hvilken god idé, oberst.
Denne kampen har ingenting å gjøre med politikk.
Vi er alle her for å ha det gøy.
Ja. Lykke til.
Kom nærmere.
Mitt lag.
La oss bare spille sammen og vise disse nazistene-
-at fotball er ikke et spill som de alltid vinner.
Det jeg ser foran meg er ikke bare en gruppe menn.
-Jeg ser et lag. Et lag som kan vinne! -På tide å gå!
La oss vise dem hvordan det føles å blø.
For seier! I dag og alltid!
For seier!
Jeg kunne ikke se en kamp på flere år.
Lydene jeg hørte den dagen ville ikke stilne.
Hatet de følte for oss var så påtakelig.
Som et skrik som fortsatte i all uendelighet.
Jeg hører fortsatt dets ekko.
Var det noen som heiet på dere, bestefar?
For å fullføre showet hadde noen sluppet inn.
Vi kunne se dem, men vi kunne ikke høre dem så godt.
Det var den eneste gangen vårt folk kunne reise seg opp mot fienden vår.
Velkommen, general Ziege.
-Bra ordnet, Woerns. -Takk, sir.
-Veldig imponerende. -Takk.
-Var du redd? -Nei, ikke den dagen.
Jeg hadde vært redd og nær på å dø så mange ganger.
Men den vårettermiddagen var frykt ikke et alternativ.
Vi ville vinne. For vår skyld.
Og for de som ikke var redde for å reise seg opp.
Vi ville vise vårt folk-
-at selv om det var en fotballkamp, så betød det mer enn det.
Vi hadde fått nok.
Sieg heil! Sieg heil! Sieg heil! Sieg heil! Sieg heil!
Det ungarske laget. De ser ikke ut som noen utfordring.
De har trent, sir.
De har fått mange privilegier i forkant av denne dagen.
Jeg vet at Det tredje riket vinner, men vi må kunne spille en bra kamp.
-Det må virke troverdig. -Selvsagt.
Jeg vil at de på plass som ikke heier på oss skal tro på sitt lag.
-Selv om de kommer til å tape. -Jeg også, sir.
Men la ikke deres oppsyn lure. De er en kampklar gjeng.
Som et trosset dyr som alltid prøver å finne en fluktvei.
De kommer til å gi alt.
Bra.
De angrep oss. De var blodtørstige.
-Gikk det bra? -Ja.
Og Laszlo hadde rett. De angrep nådeløst.
Til venstre og høyre.
Nazistlaget må ha hatt ballen gjennom hele omgangen.
Vi dukket for kulene og på noe vis fungerte det.
Og akkurat som Laszlo hadde spådd,-
-prøvde de å slutte med bakkespill og gikk over til luftdueller.
Og da de gikk for luftdueller,-
-visste vi at de var paniske.
Jeg har aldri sett et lag forsøke så hardt og oppnå så lite.
Jo mer de skjøt, desto mer bommet de.
Jo mer de bommet,-
-desto mer startet et frø av tvil å vokse og spre seg.
Alt vi gjorde var å forsvare, forsvare og forsvare.
Men Laszlo sa at vi skulle vente.
Så vi ventet og ventet på den lille sprekken.
Og akkurat før pausen...
Franz!
Pang! Et lynnedslag.
Og gjett om de ble sjokkerte.
Jeg kommer til å huske spaserturen til garderoben til jeg dør.
Når jeg husker vårt lag da, var de et øyeblikk akkurat som meg.
Som et barn med et smil som utstråler modig glede.
Er dette en del av feiringen, herr Woerns?
Jeg lurer på om du har fôret fangene bedre enn vi har våre egne spillere.
Jeg burde kanskje hyre deg-
-neste gang vårt lag trener til en mye viktigere kamp.
En måned til, og du kunne ha gjort fangene til verdensmestere!
Jeg forsikrer deg at det bare er hell. Det er alt.
Vi kommer til å få se en ærefull seier på Førerens fødselsdag.
Det håper jeg.
Vi kom ikke hit for å se en gjentakelse av 1936.
Absolutt ikke. Unnskyld meg et øyeblikk.
-Hva skjer nå? -Hvordan er ankelen?
-Jeg klarer meg. -Bra. Hva var det jeg sa?
Mål er det som teller. Og vi leder. Jeg elsker det!
Tror dere at de tilbyr oss noe for å tape?
Vent litt. Hva mener du med å tape?
Har vi ikke noe å forhandle med nå?
Nazister forhandler ikke. De bare tar.
Så... Jeg må gratulere dere-
-med en ekstraordinær-
-men også svært heldig innsats.
Det var ikke hell. Det var dyktighet.
Dere får unnskylde oss, men jeg trenger å låne deres lagkaptein.
Det er to av oss.
-Jeg snakker bare med deg, Laszlo. -Unnskyld, der Laszlo går...
Ikke tro at fotballdrakten gjør deg berettiget!
-Er det forstått? Det er en ordre! -Ja.
Laszlo. Utenfor, nå.
Laszlo den store forsøker å ydmyke meg.
Gratulerer, du gjør en god jobb.
Du ville ha en kamp. Du ville ha dramatikk, så...
Hva vil du ha? Fortell.
-Kom du hit uten en reserveplan? -Nå holder det. Ingen flere spill.
Jeg vil at alle på mitt lag blir frigitt.
Frihet. Husker du det ordet?
Ingen av mine menn har opplevd det på lenge.
Du kan ikke få det.
Greit. Meg i bytte mot deres frihet. Det er mitt krav.
Jeg kan kvitte meg med deg når som helst jeg skulle ønske det.
Det kunne du før denne kampen begynte.
Men nå virker du å være i en knipe.
Akkurat som ditt nazistlag.
Så dette er bare en opptreden for deg.
Frihet for dem.
Dere har hele Europa. Hva betyr noen få menns frihet for dere?
Jeg kan ikke gi deg dette.
Vend ikke ryggen til meg!
Vil du risikere å tape?
Jeg kan love deg ingenting og vi kan likevel vinne.
Dere kan vinne. Men er det verdt risikoen?
Dine menns føtter verker nok etter alle bomskuddene.
Og ikke glem at jeg venter.
Venter på at ditt fine lag skal gjøre en tabbe.
Akkurat som jeg ventet aldeles nettopp.
La gå.
Ditt lag kan bare bli frigitte hvis de taper.
Jeg skal fortelle mitt lag at de vinner sin frihet hvis de taper kampen.
Hvis vi lar dem vinne, slippes dere fri.
Ja, dere blir frigitt.
-Alle av oss? -Nei, jeg blir igjen.
Nei, vi er et lag.
Må vi bli minnet på at det eneste som nazistene ikke har gitt oss-
-bortsett fra frihet, er et løfte om at ikke noe "dårlig" skal skje.
Våre familier er et eksempel på det.
-Hvordan vet vi at de holder sitt ord? -Det gjør vi ikke.
Det er deres valg.
Tape en kamp, vinne frihet.
Det høres ut som en bra avtale.
Jeg kan ikke fortelle dere hva dere skal gjøre.
Men dette handler ikke bare om fotball.
Det handler om livet.
På tide å gå nå!
Uansett hva som skjer hvis vi vinner, vil jeg ikke se deg på sidelinjen.
-Hvorfor? Jeg... -Du må love meg!
Finn et sted og gjem deg. Bli der, for de kommer til å lete etter deg.
Jeg lover.
-Kom nå, Laszlo. -Bra.
Jeg forsto ikke hvorfor jeg skulle gjemme meg.
Jeg var forvirret og sint,-
-for jeg ville være med og feire med dem om vi vant.
De var mitt lag. Min familie.
Laszlo var en enestående mann.
Du kunne stjele spillet fra ham.
Du kunne få ham til å blø og forsøke å knekke ham.
Du kunne ta hans frihet. Men hans vilje til å vinne? Aldri.
Hva andre så i hans øyne den dagen,-
-fikk dem til å gjøre noe som ingen trodde var mulig.
Den lille mauren under Davids fot hadde utstøtt et brøl,-
-som kunne få en løve til å flykte av frykt.
Jeg kommer tilbake. Jeg lover.
Å trenge en straffe?
Det er ikke Rikets oppskrift på seier, herr Woerns.
Ja!
Min nysgjerrighet tok overhånd den dagen.
Jeg visste hva jeg hadde lovet Laszlo og jeg gjorde som han ba om,-
-men jeg måtte se mitt lag igjen.
Jeg var nødt. Uansett hva det ville koste meg.
-Istvan er skadet. -Kampen er snart over.
-Han kan ikke spille. -Tomasz! Har du noensinne stått i mål?
-Fint, nå har du sjansen. -Hvem skal spille forsvar?
Aron. Aron!
Husk hva vi trente på. Spark av gårde ballen så hardt du kan.
Kom igjen.
Det var siste gang jeg noensinne så dem.
Laszlo reddet ikke meg én gang. Han reddet meg to ganger.
Hva skjedde, bestefar? Hva skjedde med dem?
13 menn døde den dagen fordi de kjempet imot.
De døde fordi de motsatte seg en ondskap som verden aldri før hadde sett.
Fotballens skjønnhet smilte mot dem den dagen.
Omverdenens stygghet gjorde ikke det.
Ikke én dag passerer uten at jeg tenker på gleden jeg så i deres ansikter.
Fotball gjenspeiler livet iblant.
Kampen, disiplinen og oppofringene som kreves.
Husk det, David.
Hver gang du spiller.
Og iblant redder det et liv.
Som det gjorde med mitt.
Så hver gang du går ut på banen og spiller,-
-gjør alltid ditt beste.
Det er du skyldig kampen og hva den representerer.
Laszlo var vår beste spiller, men hvis han hadde prøvd å gjøre alt selv?
Så hadde dere ikke vunnet.
Jeg kunne ikke ha sagt det bedre selv.
Kom hit.
Det begynner å bli sent. Vi burde gå.
Jeg vil ikke at din mor skal bli bekymret.
TIL MINNE OM LUCIJANA SIMUNIC
Tekst: Alex Tjore Iyuno-SDI Group