‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על "ממלכת האלים"‬‫ מאת YLAB ‬‫ -‬
‫בהתאם לפקודתך,‬
‫כל השערים נסגרו בצורה מוחלטת.‬
‫למרות זאת,‬
‫האם אתה באמת מתכוון לוותר‬ ‫על הקרקע בגיונגסנג?‬
‫אין להשוות לג'ולה, השופעת תבואה,‬
‫אבל האם אתה באמת מתכוון לוותר על כל החיטה‬
‫שהנתינים מגיונגסנג תורמים?‬
‫האם את רואה כוח...‬
‫רק כאמצעי לחמוד כסף?‬
‫כמה גופות...‬
‫את חושבת שיש בתחתית הבריכה הזו?‬
‫להביא את היום שבו איש לא יוכל לומר מילה‬
‫על כל הגופות שזרקתי לבריכה הזו.‬
‫זו מטרת הכוח.‬
‫אשתמש בכוח הזה...‬
‫כדי להגן עליך, אבא.‬
‫אני האיש שנתן לך את הכוח הזה.‬
‫ואני האיש שיכול לקחתו מידייך בכל רגע.‬
‫אין לפתוח את השערים‬
‫עד שאתן את הפקודה.‬
‫מה בדבר נסיך הכתר?‬
‫נסיך הכתר עדיין חי ונמצא בגיונגסנג.‬
‫אתה מתכוון להניח לו?‬
‫אני...‬
‫אהרוג את נסיך הכתר.‬
‫אני...‬
‫אהרוג אותו במו ידיי.‬
‫לורד אן!‬
‫מסור לנו את נסיך הכתר.‬
‫צ'ו האק-ג'ו חסם את מונגיונג סאיג'אי.‬
‫אנחנו זקוקים לנסיך הכתר כדי לפתוח את הדרך.‬
‫היכן הוא?‬
‫אדוני,‬
‫הם הגיעו.‬
‫כמובן, אמלא את בקשתך.‬
‫ארשה לך לקחת את הוד מעלתו.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫אתה לא יכול לבטוח באיש.‬
‫עלינו לעזוב את המקום.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫נסיך הכתר לי צ'נג, צא מיד!‬
‫עברת דרך ארוכה.‬
‫הגיע הזמן לשוב להאניאנג.‬
‫אלה שומרי הארמון, לא?‬
‫תודה ששמרתם על הפושע.‬
‫בהתאם לפקודת המלך,‬
‫אני אלווה אותו לכלא.‬
‫קישרו את הבוגד!‬
‫כן, אדוני.‬
‫איך אתם מעזים?‬
‫מי?‬
‫מי הבוגד?‬
‫שומר ארמון,‬
‫שהיה אמור לשרת את האומה ואת המלך,‬
‫נכנע לחמדנותו שלו‬ ‫והפך לכלב השעשועים של צ'ו האק-ג'ו.‬
‫על הפגיעה בנסיך הכתר, יורש הכס,‬
‫ועל שיבוש ערכי היסוד של אומה זו,‬
‫מגיע לך שתוצא להורג.‬
‫הוציאו אותו להורג!‬
‫מה אתה חושב שאתה עושה?‬
‫סנג'ו היא עיר הולדתי ומקום מגוריי הנוכחי.‬
‫אני מפציר בך, הוד מעלתך,‬
‫לנוח בשלווה הלילה.‬
‫אין זמן לנוח.‬
‫עליך לנוח‬
‫ולתת לגופך להתאושש.‬
‫אחרת...‬
‫איך תילחם בראש שומרי הארמון?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫אתמול,‬
‫יונת דואר הביאה את המכתב הסודי הזה‬
‫מראש שומרי הארמון.‬
‫הוא אמר שהוד מעלתך בדרך לכאן,‬
‫ושעליי לכלוא אותך עד שיגיע.‬
‫ראש שומרי הארמון לא יכל לדעת‬
‫שאני בדרכי לכאן.‬
‫אחד מבני הלוויה שלך...‬
‫הוא חפרפרת של צ'ו האק-ג'ו.‬
‫ולכן,‬
‫אסור שמישהו ידע על מה שדיברנו עכשיו.‬
‫איש מכם לא ישרוד. אפילו לא אחד.‬
‫לא רק אתם, גם משפחותיכם...‬
‫יהיו נצורות בגיונגסנג,‬
‫הן יידבקו במחלה וראשיהם ייערפו.‬
‫מה עשית?‬
‫איך יכולת לטבוח בשומרי ארמון‬ ‫שנשאו את פקודת המלך?‬
‫אתה חושב שלורד צ'ו האק-ג'ו יחוס עליך?‬
‫הוא יאשים אותך בבגידה‬
‫ויעשה מרחץ דמים בסנג'ו!‬ ‫-צ'ו האק-ג'ו כבר נטש את סנג'ו.‬
‫לא רק את סנג'ו,‬ ‫אך גם את מחוזות המזרח והמערב‬
‫של גיונגסנג ויושביהם.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫אתה חושב שכל החיילים ההם‬
‫חסמו את מונגיונג סאיג'אי‬ ‫רק כדי לעצור אותי?‬
‫אדוני, יש לנו בעיה רצינית.‬
‫יאנגסן, גיונג'ו, דאיגו,‬ ‫הפצ'ון, צ'נגניונג...‬
‫הם באו מחלקים שונים‬
‫של האזור הדרומי כדי להימלט מהמגפה.‬
‫המגפה התפשטה לכל החלקים האלה?‬
‫אם הגיעה לצ'נגיונג, הנגועים יגיעו לכאן‬
‫תוך יומיים בלבד,‬
‫או אפילו הלילה.‬
‫עליך לפתוח את השער ולתת להם להיכנס.‬
‫אם כל האזורים בגיונגסנג נפגעו,‬
‫יהיו יותר ויותר פליטים.‬
‫איך נשכן ונאכיל את כולם?‬
‫כשייגמר לנו האוכל, הם יתחילו לבזוז.‬
‫יהיה תוהו ובוהו במבצר.‬
‫אז אתה מתכוון לצפות במוות שלהם?‬
‫אם לא תפתח עכשיו השער,‬
‫אנשי סנג'ו שמחוץ למבצר יהיו גם הם בסכנה.‬
‫פתח את השער.‬
‫אי אפשר לפתוח את השער.‬
‫לפחות האנשים שבפנים ישרדו.‬
‫אני בטוח שצ'ו האק-ג'ו אמר את אותו הדבר‬ ‫כשחסם את מונגיונג סאיג'אי.‬
‫שלפחות הם ישרדו.‬
‫זו הקרבה קטנה למען טובת הכלל.‬
‫מי אתה שתחליט את מי להקריב?‬
‫אם תנעל את השער, מי שבחוץ יחלה וימות.‬
‫האנשים בפנים יהיו לכודים וימותו מרעב.‬
‫אני השופט של סנג'ו!‬
‫לא.‬
‫אינך כשיר עוד למשול כאן.‬
‫מה?‬ ‫-לא אתן שכולם ימותו‬
‫בגלל איש ציבור לא יוצלח.‬
‫מעכשיו, אני אגן על סנג'ו ותושביה.‬
‫מה נותן לך את הזכות?‬
‫אני נסיך הכתר.‬
‫אני שולל ממך את התואר מרגע זה!‬
‫זו פקודת נסיך הכתר.‬
‫קחו את השופט.‬
‫לורד אן,‬
‫אתה לא יכול לעשות זאת.‬
‫אתה עוד תתחרט על זה.‬
‫פנו דרך!‬
‫מה תעשה?‬
‫אפילו אם נפתח את השער,‬
‫פנים המבצר לא מספיק כדי להכיל הפליטים‬
‫ואת האנשים שבחוץ.‬
‫אתה צודק.‬
‫אין מקום לכולם.‬
‫כדי להציל את כולם,‬
‫יש להגן על סנג'ו כולה.‬
‫הנגועים ינהרו לכאן בקרוב.‬
‫איך נגן על סנג'ו כולה?‬
‫הנגועים הם גופות במהלך היום,‬ ‫והם מתעוררים רק בלילה.‬
‫והם מפחדים ממים ומאש.‬
‫אם ננצל זאת, נוכל לעצור אותם.‬
‫דרום סנג'ו מוקף במים.‬
‫אם נגן גם על נחל ביונגסונג‬
‫וגם על ביצת אנפו מפניהם,‬
‫כולנו נוכל...‬
‫לשרוד.‬
‫אינך יכול לעשות זאת.‬
‫אתה מצווה על אצילים לשאת נשק?‬
‫זה מגוחך.‬
‫זו פקודת נסיך הכתר.‬
‫אנחנו צריכים להחזיק ספרים, לא כאלה דברים.‬
‫טוב, עוד קצת.‬
‫טוב, משוחררים.‬
‫אבדוק את המתחם החיצוני.‬
‫אני חושבת שהתינוק ייוולד עד סוף היום.‬
‫זה יהיה בן?‬ ‫-אנחנו לא בטוחות...‬
‫דווחי לי רק אם זה יהיה בן.‬
‫כן, הוד מלכותך.‬
‫אימא!‬
‫התינוק פה!‬
‫תודה לאל. היא סבלה מכאב רב מאז אמש.‬
‫אני יודעת. זה בטח היה לה קשה נורא.‬
‫קר בחוץ. חיזרו לחדרים.‬
‫התינוק לא בוכה. משהו קרה?‬
‫האם והתינוק, שלומם טוב.‬
‫היא מניקה את התינוק, אז שובו לאחור.‬
‫זה בן או בת?‬
‫זו בת.‬
‫אלוהים!‬ ‫-למה זו צריכה להיות בת?‬
‫למי אכפת אם זו בת?‬
‫זה לא משנה, כל עוד התינוקת בריאה.‬
‫לעזאזל. לא.‬
‫את כל כך...‬
‫תודה לאל.‬
‫לא נגרם נזק לגלימה של הוד מלכותה.‬
‫תודה לאל.‬
‫לו נשאר כתם אחד,‬ ‫הגלימה הייתה הופכת לערימת אפר.‬
‫למה כוונתך?‬
‫פעם אחת,‬
‫ראיתי אותם שורפים גלימת המשי יקרה‬ ‫של הוד מלכותה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, באמת.‬
‫אשת החצר הבכירה שרפה אותה בעצמה.‬
‫ובסך הכול היה עליה כתם דם קטנטן.‬
‫איזה בזבוז.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי מתה מאושרת לו יכולתי ללבוש משהו כזה‬ ‫ולו פעם אחת.‬
‫למה בחורות פשוטות כמונו יכולות לצפות?‬
‫נלך.‬
‫בסדר.‬
‫הוד מלכותך.‬ ‫-הוד מלכותך.‬
‫אם סיימתן לנקות, אתן יכולות ללכת.‬
‫כן, גברתי.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫גברתי,‬
‫באמת אשרת את הוד מלכותה?‬
‫למה מישהי פשוטה כמוני ולא אשת חצר?‬
‫אל תדברי, התרכזי בשירות הוד מלכותה.‬
‫למה את כה אטית?‬
‫סליחה, הוד מלכותך.‬
‫איך את מעזה?‬
‫מה את חושבת?‬
‫האם התינוק שלי לא נראה בריא ביותר?‬
‫בבקשה, רחמים, הוד מלכותך!‬
‫אדוני, אשא זאת בשבילך.‬ ‫-אין צורך. לך.‬
‫מה את אומרת?‬
‫זה די והותר, לא?‬
‫אתה בלתי ייאמן.‬
‫איך קטפת רק עשבים שוטים?‬
‫מה?‬
‫מה? הביטי היטב.‬
‫קטפתי רק מה שאמרת לי לקטוף.‬
‫אתה בטח עייף. אתה צריך לנוח.‬
‫אבל...‬
‫אלך לקטוף בעצמי.‬
‫אבל... מה זאת אומרת, אני צריך לנוח?‬
‫איך אפשר לנוח כשכולם עובדים?‬
‫סו-בי!‬
‫זה לא די והותר?‬
‫יש עוד עשבי מרפא שאני חייבת למצוא.‬
‫אילו את מחפשת?‬
‫שושנת העמקים.‬
‫פצעיו של הוד מעלתו עדיין לא הגלידו.‬
‫אני זקוקה לצמח הזה.‬
‫אז זה בשביל נסיך הכתר.‬
‫סו-בי.‬
‫גם אני נפצעתי.‬
‫נפצעת כשברחת.‬
‫לא... את...‬
‫את לא יכולה ללכת לשם.‬
‫משרד השופט קבע שהשביל הזה מסוכן,‬
‫ואסר בתכלית האיסור על הכניסה.‬
‫זה לא שיש פה טיגריסים.‬
‫מה מסוכן בו?‬
‫מי יודע? קוראים לו העמק הקפוא או משהו.‬
‫אולי הוא רדוף רוחות או משהו.‬
‫כדאי שנחזור.‬
‫מה אמרת הרגע?‬
‫מה? למה את מתכוונת?‬
‫אמרת "העמק הקפוא"?‬
‫כן.‬
‫לעמק שם קוראים העמק הקפוא.‬
‫חכי...‬
‫למה היא כה אמיצה?‬
‫טוב,‬
‫זה הקסם שבה.‬
‫סו-בי.‬
‫חכי, סו-בי.‬
‫קר כאן. זה כבר מרגיש כמו חורף.‬
‫מקום אפוף ערפל במשך כל השנה...‬
‫חכי, סו-בי.‬
‫רגע.‬
‫סו-בי!‬
‫סו-בי.‬
‫קר מדי!‬
‫כל כך קר!‬
‫צמח ההחייאה...‬
‫מה אמרת?‬
‫זה הצמח.‬
‫הצמח הזה הקים את המתים לתחייה.‬
‫זה הצמח שהקים את המתים לתחייה!‬
‫מה זה?‬
‫כשמכוונים רובה,‬
‫על הלוע, הקנה והזרוע להיות בקו אחד,‬
‫במידת האפשר.‬
‫הוא יודע להשתמש ברובים.‬
‫הוא היה חבר בצ'אקו.‬
‫הוא בן הכפר סומנג שדיברתי עליו.‬
‫אש!‬
‫אתה מכיר אותו?‬
‫לא.‬
‫אני לא מכיר אותו.‬
‫אש!‬
‫רבותיי, הקשיבו!‬
‫השמש תשקע עוד מעט!‬
‫בדקו את האזור עוד פעם!‬
‫לא לעזוב את העמדה, משום סיבה!‬
‫מובן?‬
‫כן, המפקד!‬
‫השיקו את הסירות!‬
‫...שתיים! אחת! שתיים!‬
‫אחת!‬
‫שתיים!‬
‫הסיירים עדיין לא חזרו.‬
‫הגענו, אדוני.‬
‫- השער הראשון של מונגיונג סאיג'אי -‬
‫ברוך הבא, יועץ המדינה הראשי.‬
‫מה תמונת המצב?‬
‫סנג'ו עדיין מוגנת מפני המגפה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫השמש עומדת לעלות,‬ ‫ועלינו להחזיק מעמד רק עוד קצת.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫זה סוסו של המשרת שיצא לבדוק את האזור.‬
‫תנו לו להיכנס.‬
‫הדם עדיין לא יבש.‬
‫הם יהיו כאן בקרוב.‬
‫אש האיתות הוצתה. הכו בתופים!‬
‫בבקשה, תזרחי.‬
‫קר מאוד בחוץ.‬
‫עליך להיכנס, אדוני.‬
‫זו השמש!‬ ‫-השמש זורחת!‬
‫עלינו להתכונן ללילה,‬
‫אז אומר להם לנוח קצת.‬
‫כולם להיכנס!‬
‫הצלחנו!‬ ‫-סיימנו להיום!‬
‫אחת, שתיים.‬ ‫-אחת, שתיים.‬
‫מאחר שהשמש עלתה, בואו נתפוס קצת שינה.‬
‫בואו נאכל אוכל טעים!‬
‫בואו נלך.‬
‫אתה חושב שזה נגמר?‬
‫ארזו הכול במהרה ותתכוננו לערב!‬
‫כן, אדוני!‬
‫איך יכול להיות שהם פעילים ביום?‬
‫זו לא הייתה השמש.‬
‫זו הייתה הטמפרטורה.‬
‫- מוקדש לזכרו של גו ג'ון-הי -‬
‫- תרגום כתוביות: רון לייזר -‬