‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מבוסס על "ממלכת האלים"‬‫ מאת YLAB ‬‫ -‬
‫אדוני! אני תקוע!‬
‫אדוני!‬
‫מהר!‬
‫חרא! מהר!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫פתח כבר!‬
‫מהר!‬
‫מהר! חרא!‬
‫מהר! קדימה!‬
‫המפתח! איפה המפתח?‬
‫אין דלת!‬
‫המפתח! תביא לי את המפתח!‬
‫פתח את זה! עכשיו!‬
‫פתח את זה!‬
‫נעל את זה! עכשיו!‬
‫מהר! נעל את זה!‬
‫לא! אל תלכי לשם!‬
‫בבקשה, הצילו!‬
‫לא! עצור!‬
‫לא! אל תתקרב!‬
‫בוא לפה. בוא.‬
‫בבקשה.‬
‫הצילו!‬
‫תפתחו הדלת! מיד!‬
‫יש שם מישהו.‬ ‫-עזרו לי!‬
‫בואי הנה!‬ ‫-מהר!‬
‫מכאן!‬
‫שחרר אותה!‬
‫אוי, לא!‬
‫היא ננשכה!‬ ‫-עזוב אותה! שחרר את ידה!‬
‫מה אתה עושה? היא כבר ננשכה!‬
‫קח את התינוק. מהר!‬
‫שחרר אותה!‬
‫תעזוב! היא ננשכה!‬
‫שחרר אותה!‬
‫בבקשה, עזור לי!‬
‫האיכרים האלה תוקפים בני אצולה!‬
‫סגור את השער! סגור אותו מיד!‬
‫חרא!‬
‫הם נראים נהדר.‬
‫זה כל כך כבד.‬ ‫-מהר!‬
‫מה קורה פה?‬
‫רוץ!‬
‫היי! פארק!‬
‫תפסנו דגים! בוא הנה!‬
‫זה הוא?‬
‫ברור שזה הוא.‬
‫בחיי.‬
‫הוא בטח שתה המון היום.‬
‫היי! אתה שיכור?‬
‫מי אלה?‬ ‫-בחיי.‬
‫היי.‬
‫מה קורה פה?‬
‫היי.‬ ‫-מה הבעיה שלהם?‬
‫היי! מה זה?‬
‫די לרוץ. אתם תהיו רעבים.‬
‫תפסיקו לריב. אל תנשוך אותו!‬
‫זה ישאיר צלקת!‬
‫שחרר!‬ ‫-פרחח.‬
‫אמרתי שזה ישאיר צלקת.‬ ‫-תעזוב!‬
‫רד ממני!‬
‫אבא.‬
‫מה קרה?‬
‫דוק-אי, הישארי כאן. אלך לחפש את אחותך.‬
‫אל תצאי החוצה.‬
‫אימא!‬
‫מה קרה לך?‬
‫את מפחידה אותי!‬
‫די עם זה, אימא!‬
‫מספיק!‬
‫הוד מעלתך!‬
‫הוד מעלתך, רוץ!‬
‫תחזיק חזק!‬
‫אתה צריך לכוון לראש שלהם.‬
‫הוד מעלתך! המחנה הצבאי.‬
‫עליך ללכת למחנה הצבאי.‬
‫עלינו למהר, הוד מעלתך.‬
‫הוד מעלתך!‬
‫יש מישהו בפנים?‬
‫בבקשה תנו לנו להיכנס!‬
‫יש מישהו בפנים?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫מפלצות רודפות אחרינו!‬ ‫-איני חושב שיש פה מישהו.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫טפס למעלה, בבקשה.‬
‫סלחו לנו. מצטער, אבל זוזו בבקשה מהדרך!‬
‫זוזו!‬
‫צריך לטפס מעל החומה.‬ ‫-בואו נטפס מעל החומה!‬
‫רדו מיד מהגדר!‬
‫יש מישהו בפנים!‬
‫היפטר מהם.‬
‫גרש אותם. עכשיו!‬
‫אל תירו!‬ ‫-היפטר מהם.‬
‫הוד מעלתך!‬
‫אתה בסדר?‬
‫איך אתה מעז?‬
‫הוא נסיך הכתר של האומה!‬
‫תפתחו את השער!‬
‫בבקשה, תנו לנו להיכנס.‬
‫אל תנסה לעבוד עליי!‬
‫תחסכו לי את השטויות שלכם ועופו מפה! כולכם!‬
‫מי שיטפס על החומה הזאת, ייענש על פי חוק!‬
‫בואו נטפס! קדימה!‬ ‫-בואו נטפס גם אנחנו!‬
‫איך אתם מעזים? מה אתם חושבים שאתם עושים?‬
‫הזבלים האלה...‬
‫רדו למטה! למטה!‬
‫לפחות תן לילדים להיכנס!‬ ‫-לא שמעתם? תדחפו אותם למטה!‬
‫רדו למטה!‬ ‫-עופו מפה!‬
‫עופו!‬ ‫-למטה!‬
‫למטה!‬ ‫-אמרתי שתעופו!‬
‫למטה!‬
‫אל תעלו לכאן!‬
‫לירות! תירו את החצים!‬
‫איך אתם מעזים?‬
‫אם תתקרבו עוד,‬
‫החצים האלה יפלחו את גופכם!‬
‫בבקשה תעזור לנו!‬ ‫בבקשה אל תשאיר אותנו למות!‬
‫מה לעזאזל...‬
‫הוד מעלתך, אתה חייב לעזוב.‬
‫רוצו! כולם לברוח!‬
‫תברחו!‬
‫הוד מעלתך.‬
‫הרופאה אמרה את האמת.‬
‫איך זה קרה?‬
‫התינוק בבטנך יהיה מלך האומה הזו,‬
‫אז שימי לב.‬
‫יש ללמד אותו מה קורה למלך חסר כוח.‬
‫עד שנסיך הכתר ייוולד,‬
‫צריך לדאוג להוד מלכותו‬ ‫לאוכל ומשקאות למכביר.‬
‫אימא.‬
‫די! תפסיקו!‬
‫חרא! אני מותש.‬
‫בגדיי התלכלכו.‬
‫אדאג להביא בגדים נקיים.‬
‫צאי לסיבוב.‬
‫בואו למטה.‬
‫אדוני!‬
‫אלוהים!‬
‫חתיכת...‬
‫אוי ואבוי. אדוני.‬
‫אדוני.‬
‫תודה לאל שאתה בריא ושלם.‬
‫איפה היית עד עכשיו?‬
‫הייתי...‬
‫רציתי להציל אותך,‬
‫לכן הבאתי את כל החיילים.‬
‫להציל אותי? עכשיו?‬
‫יש לך מושג מה עברתי?‬
‫בלעדיה הייתי מת אתמול!‬
‫ובכן...‬
‫האידיוט!‬
‫הכול באשמתו של האידיוט הזה!‬
‫מה?‬ ‫-מה אתם עושים?‬
‫תפסו אותו מיד!‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה הכול באשמתו.‬
‫הוא ידע על היצורים המחרידים הללו,‬
‫אבל הסתיר זאת מאיתנו.‬
‫אמרתי לך, לא?‬
‫שהם לא מתים.‬
‫איך אתה מעז לנעוץ בי מבט כזה? אני אראה...‬
‫הוא צודק! ספר לנו עכשיו!‬
‫מהן המפלצות הללו? מהיכן באו?‬
‫אני...‬
‫אני אספר לך.‬
‫הם היו החולים מג'יולהון ובני משפחותיהם.‬
‫הם לא יכלו לסבול יותר את הרעב‬
‫ואכלו גופת אדם, ואז...‬
‫מה?‬ ‫-הם הפכו למפלצות‬
‫שחושקות בבשר אדם בלילה.‬
‫במהלך היום הן מתחבאות מקרני מהשמש,‬
‫וישנות כאילו היו אנשים מתים.‬
‫גופת אדם... מה...‬
‫איך הם עשו דבר כזה?‬
‫אם זו אמת,‬
‫למה עזבתם את הגופות במצב הזה?‬
‫היה צריך לקבור אותן כשישנו,‬
‫או להיפטר מהן בצורה כלשהי!‬
‫אדוני, עליך להעניש אותם בגין פשעיהם.‬
‫אין לי בעיה להיענש על פשעי,‬
‫אבל לא דחוף יותר להיפטר מהגופות?‬
‫כשהשמש תשקע, מפלצות נוספות יגיעו.‬
‫אז קברו אותן מהר!‬
‫גם אם תקבור אותן,‬
‫-כן...‬ ‫-הן יטפסו החוצה.‬
‫יש לערוף את ראשן או לשרוף אותן.‬
‫לשרוף את הגופות?‬ ‫-מה?‬
‫מי אומר שאפשר לשרוף את הגופות?‬
‫מי...‬ ‫-ובכן...‬
‫היא אמו של המפקד הקודם.‬
‫לעולם אין לחלל את הגוף שקיבלת מהוריך.‬
‫בני היקר הוא הבן היחיד במשפחתנו‬ ‫מזה שלושה דורות.‬
‫אם תניח על גופתו ולו אצבע אחת,‬
‫יהיה לך עסק איתי!‬
‫אם תניח אצבע על הגופות‬
‫של בני משפחתי, יהיה לך עסק גם איתי!‬
‫טוב, הם צודקים.‬ ‫-מה?‬
‫בני אצולה, אפילו אם הם מבצעים‬ ‫פשע חמור כמו רצח,‬
‫אין להענישם ללא אישור מחצר המלוכה.‬
‫ידעת זאת, לא?‬
‫אבל...‬ ‫-בנוסף לכך,‬
‫אם נשרוף את כל הגופות האלה,‬
‫תהיה תגובת נגד מהמעמד העליון.‬
‫אז מה עלי לעשות?‬
‫אלוהים.‬
‫אנחנו צריכים לשרוף את האיכרים,‬ ‫-כן.‬
‫ולארגן הלוויות מכובדות‬
‫לגופות של בני האצולה,‬
‫ואז לקבור אותן‬
‫עמוק באדמה. איך זה נשמע?‬
‫יש המון גופות. איך נבדיל בין אציל לאיכר?‬
‫בחיי. נוכל להפריד‬
‫בין הגופות במשי לגופות בסחבות.‬
‫רעיון מצוין.‬ ‫-תודה.‬
‫תפצלו אותן לשתי קבוצות!‬
‫קדימה.‬ ‫-זוזו.‬
‫איך מישהו שאחראי לשלום הציבור‬
‫יכול להיות כזה חסר יכולת?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ברגע שתשלוף את החרב, תאבד את הראש!‬
‫מי אתה שתעז לעשות זאת?‬
‫לא רק שאתה חסר יכולת,‬
‫אתה זדוני עד העצם.‬
‫משום שנעלת את הדלתות אמש,‬
‫אין ספור חפים מפשע מתו.‬
‫לו פתחתי את השער,‬ ‫החיילים היו נמצאים בסכנה.‬
‫לירות עליי חצים, זו עבירה‬
‫שעונשה מוות והשמדה של כל משפחתך.‬
‫ביצעת מעשה בגידה!‬
‫דרך אגב, מי אתה...‬
‫הדרקון בעל ארבעת הטפרים... אתה...‬
‫לכבוד הוא לי לפגוש את נסיך הכתר!‬
‫מה הוא אמר?‬
‫מה אתם עושים?‬
‫זה נסיך הכתר!‬
‫הייתי צריך להרוג אותך מיד,‬
‫אבל אנחנו זקוקים לעזרה מרבית...‬
‫אנא, חוס על חיי.‬
‫אעניש אותך לאחר שנתקן את המצב.‬
‫כמה חיילים נשארו בחיים?‬
‫רק 50, הוד מעלתך.‬
‫זה נכון.‬ ‫-על כל החיילים לחפש גופות.‬
‫עליהם לשרוף אותן מיד.‬
‫אתה לא יכול לעשות זאת.‬
‫אני מבין כיצד את מרגישה‬ ‫לאחר שאיבדת את המשפחה שלך.‬
‫אבל יש לשרופן כדי להימנע מנזק עתידי.‬
‫תדליקו אש לאיתות ותשלחו שליחים‬
‫כדי להודיע ולבקש סיוע‬ ‫ולשים בהסגר את דונגנאי.‬
‫ולשלוח הניצולים למקום בטוח,‬
‫בעזרת סירות משני צדי המזח,‬
‫לפני רדת הלילה.‬
‫צ'ו בום-פל, השופט של דונגנאי,‬
‫יציית לפקודת הוד מעלתך!‬
‫אנו נציית!‬
‫האש הוצתה!‬
‫- האניאנג -‬
‫היכן המלומד הראשי?‬
‫הוא מחכה בפנים.‬
‫באתי אליו מתוך כבוד,‬
‫אבל המצב מתוח בשל דיבורים על בגידה.‬
‫להיפגש כך בחשאי, זה לא נראה טוב.‬
‫יש לנו משהו דחוף לספר לך.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫גופות נמצאו בארמון המלך?‬
‫משהו מוזר קורה שם, זה בטוח.‬
‫לורד צ'ו האק-ג'ו מסתיר זאת מאיתנו.‬
‫אני יודע שאתה אחד מאנשיו.‬
‫למרות זאת, אני מספר לך‬ ‫כי אני מאמין שאתה יודע‬
‫להבחין בין טוב לרע.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫יש רק דרך אחת לגלות את האמת.‬
‫הבה נסור לארמון המלך.‬
‫אם נפגוש את הוד מלכותו באופן אישי‬ ‫ונוודא שהוא בטוח,‬
‫הכול יתבהר.‬
‫המלכה הטילה איסור גורף על כניסה‬
‫לארמון המלך.‬
‫אנחנו משרתים את הוד מלכותו, לא את המלכה.‬
‫הלורד אן היון יצטרף אלינו.‬
‫לורד אן היון הידוע?‬
‫הוא שומר על פרופיל נמוך בעיר שלו,‬
‫מתאבל על מות אמו כבר שלוש שנים,‬
‫אבל אם הוא יפעל,‬
‫כל המלומדים והתושבים יקשיבו לו.‬
‫עקבתי אחר המלומד הבכיר,‬
‫וערכתי חיפוש על משרתו שעזב בדחיפות,‬ ‫ומצאתי את זה.‬
‫זהו מכתב המיועד ללורד אן היון בסנג'ו.‬
‫הוא לא עשה דבר מלבד לקרוא ספרים.‬
‫אם ברצונו לקרוא עליי תיגר,‬
‫הוא יזדקק לעזרת לורד אן היון.‬
‫מה נעשה?‬
‫הנח להם.‬
‫אתה בטוח?‬
‫לורד אן היון הציל את האומה‬ ‫לפני שלוש שנים במלחמה.‬
‫אם הוא יתמוך בנסיך הכתר,‬ ‫יכול להיות שגם העם יתמוך בו.‬
‫לורד אן היון...‬
‫לעולם לא יקרא עליי תיגר.‬
‫לא משנה מה.‬
‫- דונגנאי -‬
‫אדוני, הבאתי את הפושעת.‬
‫בסדר.‬
‫הכנס אותה.‬
‫רצית לראותי?‬
‫כן, זימנתי אותך היום כי...‬
‫הכול באשמתי.‬
‫היה עליי לדווח מיד,‬
‫אבל הם היו כמו בני משפחה בשבילי,‬ ‫אז חשבתי שאוכל לרפא אותם.‬
‫הרוג אותי, בבקשה.‬
‫לא...‬
‫לא. זה לא העניין.‬
‫חובתך כרופאה היא לרפא אנשים.‬
‫זה לא הכול. הצלת את חיי אמש.‬
‫אתה נדיב מדי, אדוני.‬
‫רק עשיתי את...‬ ‫-לא.‬
‫ובכן...‬
‫אני נשבע‬
‫שאגמול לך על מה שעשית.‬
‫עד שכל שערות ראשי...‬
‫יהפכו לבנות,‬
‫אשמור אותך לצדי.‬
‫אתה זקוק לרופא?‬
‫אתה חולה במחלה, אדוני?‬
‫לא, זה לא זה...‬ ‫-פניך מסמיקים.‬
‫אתה תמיד במצב הזה?‬
‫או שאתה לרוב בסדר,‬ ‫אבל אתה מסמיק כשאתה תחת לחץ?‬
‫אולי הלב או הכבד שלך אינם בריאים.‬
‫אם לא אכפת לך, אפשר למדוד לך דופק?‬
‫דופק?‬
‫יש להפריד בין גברים ונשים,‬
‫אך אין זו בעיה בינינו.‬
‫ברור.‬
‫קחי את הזמן ומדדי לי את הדופק.‬
‫אתה סובל בזמן מתן שתן?‬
‫מה אמרת הרגע...‬ ‫-אולי יש לחץ על הבטן התחתונה שלך.‬
‫ואולי אתה חש כאב גם בפין.‬
‫גם ב... פין?‬
‫אני חושבת...‬
‫שמדובר במחלת הזיבה.‬
‫זיבה?‬
‫מה? ה...‬
‫משהו לא בסדר עם הזה שלי?‬
‫אל תדאג.‬
‫זה עדיין לא חמור.‬
‫תהיה בסדר אם תיקח תרופות.‬
‫אדוני.‬
‫שומר ראשו של נסיך הכתר הגיע.‬
‫בסדר.‬
‫הכנס אותו.‬
‫נסיך הכתר הורה לי להביא לו את הרופאה.‬
‫אה... אני מבין.‬
‫אם כן...‬
‫את צריכה ללכת. בטח. בבקשה.‬
‫אדוני! הפקיד הראשי.‬
‫בסדר. מה העניין?‬
‫במהלך המהומה אמש, כל ספינות הקרב הושמדו.‬
‫ואין מספיק סירות כדי לפנות את כולם.‬
‫יש ספינת מטען נאותה אחת,‬
‫אז היא יכולה להפליג תוך כשעתיים.‬
‫איך נפנה את כל האנשים‬ ‫בעזרת ספינת מטען אחת?‬
‫אני יודע. זה...‬
‫איך מתקדם חיפוש הגופות?‬
‫היי.‬
‫שלחנו כל חייל פנוי לחיפוש אחר גופות,‬
‫אבל זה חסר סיכוי.‬
‫אז תמצאו כמה שאפשר. קדימה!‬
‫שום דבר לא הולך כמו שצריך.‬
‫לא!‬
‫צר לי, אדוני.‬ ‫-נסיך הכתר נתן פקודה.‬
‫הבא בפניי תוכנית לפני רדת השמש.‬
‫יונג-ג'ו.‬
‫אדון!‬
‫מה מתרחש פה?‬
‫זה לא היה כך.‬
‫בהאניאנג...‬
‫זה לא היה כך בהאניאנג.‬
‫כשדן-אי...‬
‫כשהוא ננשך,‬
‫הוא היה חולה מספר ימים ומת כבן אדם.‬
‫אבל...‬
‫כשהאנשים האלה‬
‫ננשכו,‬
‫הם הפכו לאותה מפלצת.‬
‫המחלה השתנתה.‬
‫היא החלה להתפשט.‬
‫על מה אתה מדבר, אדון?‬
‫אוכל לתקן זאת.‬
‫אני יכול...‬
‫לתקן את המחלה הזאת.‬
‫אספתי את כל המידע על המחלה. הכול...‬
‫- שעתיים אחרי נעיצת מחט מצופה‬ ‫בצמח החייאה גרוס -‬
‫- במצחו של הוד מלכותו, הוא קם לתחייה -‬
‫אפשר לרפא את המחלה?‬
‫זה נכון?‬
‫זה מה שהוא אמר.‬
‫"העמק הקר שעטוף ערפל ארבע עונות בשנה.‬
‫הצמח סגול הפרח שפורח בתחילת הסתיו‬
‫יקים לתחייה את המת."‬
‫האם הלכת לעמק כדי למצוא את הצמח?‬
‫חשבתי שאמצא דרך‬
‫לרפא את החולים אם אמצא את הצמח,‬ ‫אז הלכתי לעמק,‬
‫אבל לא מצאתי צמח כזה.‬
‫לעת עתה, אין דרך לרפא את המחלה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫עליי לומר לך משהו.‬
‫לא מצאתי את ראשו של המפקד צ'ו.‬
‫אם מישהו לקח אותו‬
‫לצ'ו האק-ג'ו...‬
‫זה מתסכל ביותר.‬
‫היית צריך לדבר אליו בצורה יפה.‬ ‫למה עשית זאת?‬
‫הוא בנו היחיד והיקר של צ'ו האק-ג'ו.‬
‫אם יקבל את ראשו הערוף של בנו היחיד,‬
‫הוא לא יסלח לנו.‬
‫גם אני לא אסלח לו.‬
‫סליחה?‬
‫הואשמת בבגידה ונסת עד לדונגנאי הרחוקה.‬
‫איך אתה מתכנן להילחם בו?‬
‫עכשיו יש לי צידוק.‬
‫עליי לאסוף תומכים.‬
‫צידוק?‬
‫איזה צידוק?‬
‫הישאר בחיים.‬
‫אתה חייב להישאר בחיים.‬
‫אבא...‬
‫הלך לעולמו.‬
‫סליחה?‬
‫הוד מלכותו הלך לעולמו?‬
‫צ'ו האק-ג'ו והמלכה‬
‫ניסו עליו את צמח ההחייאה‬
‫אחרי שהלך לעולמו...‬
‫כדי להגן על סמכותם.‬
‫היומן והרופאה‬
‫יעידו על כך.‬
‫סנג'ו...‬
‫אלך לראות את לורד אן היון.‬
‫הזדרז. מהר.‬
‫רק רגע.‬
‫מהר. לך מהר.‬
‫סיים לפני שהאנשים ינהרו לכאן.‬
‫בוא נלך.‬
‫למה הוא מביא חזיר?‬
‫הספינה עוזבת! מהר!‬
‫כולם ברחו! מהר!‬
‫היי! סליחה!‬
‫היי, מה קורה פה?‬
‫דאג לעצמך!‬
‫לסנג'ו מגיעים מהר יותר בספינה.‬
‫תיקון הספינה כמעט והושלם, אז בוא נלך למזח.‬
‫אוי, לא!‬
‫אל תעזוב אותנו, אדוני! בבקשה!‬
‫קח אותנו איתך!‬
‫אל תעזוב אותנו!‬
‫בבקשה קח אותנו איתך!‬
‫אדוני!‬
‫בבקשה, קח את התינוק שלנו! רק את התינוק!‬ ‫-בבקשה תחזור!‬
‫העלובים האלה...‬
‫הם צריכים לעשות משהו במקום רק לייבב.‬
‫למה הם כאלה טיפשים?‬
‫זה בסדר שאנחנו עושים זאת?‬
‫בלתי אפשרי להיפטר מכל הגופות‬ ‫לפני רדת השמש.‬
‫גם הלילה יתרחש שם אסון.‬
‫להישאר שם‬
‫זה כמו לרוץ עם חומר בעירה לתוך אש.‬
‫אתה והאצילים, אתם עמודי התווך של דונגנאי.‬
‫נכון.‬ ‫-אני מסכים.‬
‫עליכם להישאר בחיים ולבנות את דונגנאי מחדש.‬
‫אתה בטוח שנסיך הכתר עזב את דונגנאי בשלום?‬
‫כן, כמובן.‬
‫במו עיניי ראיתי את שניהם עוזבים.‬
‫אל דאגה, אדוני.‬
‫הוא לקח איתו את הרופאה?‬
‫מי?‬
‫לא חשוב.‬
‫סליחה.‬ ‫-אל תדאג ו...‬
‫היי.‬ ‫-אדוני.‬
‫זה יהיה בסדר?‬
‫נסיך הכתר עדיין שם.‬
‫אם הוא יגלה שעזבנו כך,‬
‫יערוף את ראשינו.‬
‫אתמול ירינו בנסיך הכתר חצים.‬
‫הוא אמר שישמיד את משפחותינו.‬
‫אנחנו מתים ממילא.‬
‫אבל...‬
‫טוב. יופי.‬
‫היי, בחייך.‬
‫אל תדאג.‬
‫שבט צ'ו שולט באנשים כמו לי.‬
‫אם אנחנו...‬
‫נמשיך להיות בקשרים טובים עם השופט,‬ ‫נמצא דרך לשרוד.‬
‫- מוקדש לזכרו של גו ג'ון-הי -‬
‫- תרגום כתוביות: רון לייזר -‬