Tekstet af Vølven Udgivet på www.shareuniversity.org
Brad! Brad!
Hallo?!
Lucas?!
Okay.
Brad. Brad. Det er Jenn.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Pis.
Okay. Okay, lige...
Hjælp! En eller anden, hjælp!
Okay...
Jenn? Så du den?
Hvilken?
Jeg må finde noget vand til dig. Vand...
Her.
Brad.
Du godeste.
Hallo?
Pis.
Du godeste.
Seriøst.
Kom tilbage!
Kom nu, kom nu.
Nej, nej...
Nej!
Pis!
Ja, ja, ja!
Vildt!
Det er okay. Det er okay.
Vi er her nu. Det skal nok gå.
Her er virkeligt smukt.
- Det er et mirakel. - Det er et mirakel.
Hvordan kan der være sodavand her?
Der har været en familie her for længe siden og de efterlod en masse.
Når I er klar -
- så må vi hellere komme væk herfra.
- Tilbage på redningsflåden? - Der er ikke sikkert her.
Der er...
Et dyr...
- Skat, Der er sikkert mange dyr. - Det er et monster.
Jeg har set den.
Den kravler op af havet og går på land.
Og den trækker sin mad, med ud til det her...
Der er et sort hul, der ude.
Zack skyllede ind.
Han var allerede død, og jeg så den trak ham der ud.
Familien, jeg fortalte jer om...
Se her.
- Hvad er det? - Kan I se det?
Det er dens øjne.
- Den dræbte dem. - Hvordan kan du vide det?
Fordi, jeg fandt deres grave. De var begravet her.
Hvad skete der så med den, der lavede gravene?
Hør... Okay.
Det er helt klart en strøm, der trækker ting til den her ø.
Vi er alle endt op her.
Jeg synes vi skal vente, og se om der kommer andre.
Ditto. Tænk, hvis Brad dukker op?
Brad er død.
Er Brad død?
Undskyld, jeg...
- Hvad skete der med ham? - Jeg begravede ham.
Jeg begravede ham dybt nede i jorden og uhyret kom og gravede ham op.
- Hvordan ser den ud? - Den er kæmpe.
Den har to sæt øjne og den lugter.
Se, jeg ramte den i nat.
Det er sort blod.
Led han?
Mia, han vidste, han ikke var alene.
Han vidste, jeg var der hos ham.
Elsker du stadig den lyd?
Det gør alle sikkert.
Jeg tror ikke, jeg kommer til stranden efter dette.
Ude i redningsflåden -
- for første gang i mit liv, jeg troede, jeg skulle dø.
Jeg troede virkelig, det var det.
Og det var sjovt, fordi jeg tænkte på -
- hvor flovt det ville være.
Alle derhjemme ventede kun på, jeg skulle fejle.
Ude i redningsflåden -
- hører man ikke bølgerne.
Man hører ingenting.
Jeg vil hellere i redningsflåden end på dette sted.
Du ved ikke, hvordan det er derude.
Så vi tager mod vest.
Jeg så nogle fly på den kurs. Jeg er sikker på, de vil se os.
Okay -
- jeg ved, det hele lyder skørt. - Ja.
Du er virkelig nødt til at at tro på mig.
Det gør jeg.
Det er bare meget at fordøje.
Vi skal bare bruge lidt mere tid.
Jeg skaffer noget mere mad.
Vi må tage så meget med, som vi kan.
Må jeg låne denne?
Tak.
Sørg for hun bliver klar.
Godt, der er til en uge her. Vi må være smarte med det, vi har.
- Lad os fylde redningsflåden. - Jenn.
Vi tager ikke afsted.
- Hvad? - Ikke lige nu.
- Ikke i vores tilstand. - Vi kan ikke gøre det.
Jeg ved, I er trætte.
- Jeg er også træt, jeg har... - Vi er ikke kun trætte. Vi er udmattede.
Vi har knap nok spist.
- Vi må bare hvile. - Man kan ikke hvile her!
Jenn, du har været alene og du er bange. Det forstår jeg.
Hvad end du har set, det dyr...
- Det er ikke et dyr. - Godt, hør på mig -
- der er intet i miles omkreds, Jenn.
Jeg siger, vi laver et stort bål.
Du sagde, der var fly, ikke?
Tænder vi et bål, så ser de os.
Det er ved at blive mørkt. Gør klar til afgang.
Skat, hører du overhovedet efter mig? Vi hopper ikke den redningsflåde!
Bare ikke i aften.
Vi finder ud af det her.
Okay.
Lucas.
Jenn!
Stop! Stop! Jenn!
Vent!
- Væk fra mig! - Fald til ro!
- Slip mig! Jeg tager afsted! - Stop.
- Stop, bare stop. - Nej!
- Jeg tager afsted! - Fald til ro!
Jeg er ligeglad! Nej! Stop!
Det er okay. Hvor er Lucas?
Han ser sig bare omkring.
Vær ikke bekymret, det har været mørkt i nogle timer nu og vi har ikke set noget.
- Var det nødvendigt at binde mig? - Det tror jeg for nu i hvert fald.
Undskyld.
Jeg skulle virkelig ikke have slået dig sådan.
Jeg vidste bare ikke, hvad jeg ellers skulle gøre.
Ja, jeg er ligeglad. Bare slip mig fri.
Jeg tror, vi alle har været igennem noget traumatisk -
- og vi prøver bare at komme igennem det på hver sin måde.
Jeg er lige så skyldig, det er jeg.
Skyldig? Hvem er skyldig?
Det er ikke noget, jeg har fundet på. Jeg lyver ikke for jer.
Som dengang du blev berøvet inden vi tog afsted?
Jenn, det er ikke fordi, jeg ikke tror på dig.
Det er bare fordi igennem årene har du gjort det svært for mig at tro dig.
- Dette er lidt anderledes. Jeg vil bare det bedste for alle.
Jeg behøver ikke dig til at fortælle mig, hvad der er bedst for mig.
Jeg så ingenting. Der er intet derude.
Den kommer ikke fra træerne.
Jeg vil bare have, du skal føle dig sikker.
- Vi prøver bare alle at hitte rede på det. - Hitter rede på hvad?
- Ja, finde ud af det. - Vi er nødt til -
- at komme så langt væk fra dette sted som muligt.
Skal jeg give jer et øjeblik?
- Okay. - Tak.
- Hun er ked af det, der skete. - Ja, det nævnte hun.
- Lucas, slip mig fri. - Ikke før du lover at slappe af.
Er du okay?
Jeg vil bare være sikker på, du er okay.
Du har det fint.
Der hænger altid en mørk sky over dig. Det ved du godt, ikke?
Hele den tid, Jenn.
Det er så skørt. Jeg havde haft det så hyggeligt hele ugen.
På en båd med min venner, vejret var perfekt.
Tog dig med på denne utrolige rejse.
Alle havde det hyggeligt undtagen dig, ikke?
Og den aften, du kommer op og fortæller mig, du ikke er lykkelig -
- at du måske ikke vil være med i dette...
Der ruller stormskyerne ind.
Hvor perfekt er det lige?
Uanset hvor du tager hen, så følger stormskyerne med.
Lucas, du ved, jeg elsker dig -
- men dette er ikke tidspunktet at tale om det.
Lad mig gå.
Så hvad ville du gøre?
- Hvad var din plan helt præcis? - Det har jeg sagt.
- Tag mod vest. - Nej, det er jeg med på.
Men tager du mod vest, så bliver du fundet -
- og bliver taget med hjem. Og hvad så?
Du har ingen andre. Hvor vil du bo?
Vil du gå i skole igen? Hvordan vil du få råd til det?
Jeg betaler for dit liv.
Og du betaler mig tilbage med at tage den redningsflåde -
- og efterlade mig til at sulte til døde. - Du vil ikke sulte her.
Det er ikke hvad der sker.
Du bliver revet i tusind stumper og ryger i et stort hul midt i havet.
Det er det, der sker her.
Mia synes, du er begyndt at lyde som Zack.
Hvad skete der med Zack?
Lucas. Lucas!
Løb! Nu!
Er du sikker?
Jeg har aldrig set den om dagen.
Der er intet, du kunne have gjort.
Giver du mig en hånd?
Jeg ser om der er andet, vi kan få brug for fra den gamle lejrplads.
Okay. Kravl ind.
- Lort! - Hjælp mig!
Pis!
Du sagde, den ikke kom ud om dagen...
Jeg skriver dette brev -
- og håber det kan tjene som en slags bevis.
For lidt over en uge siden forliste mit skib i en storm -
- og jeg har overlevet på denne Ø indtil nu.
Zack og Brad fra vores gruppe er begge døde.
Brad skyllede i land sammen med mig såret og døde kort efter.
Dage senere, skyllede Jack i land allerede død.
- Jeg kendte aldrig deres efternavne. - Pis.
Mia Reed og min kæreste, Lucas Griffin, ankom i en redningsflåde dage senere.
Og de blev begge dræbt af et monster, der lever ud for denne Ø.
Og jeg kan intet gøre for at bevise det.
I en stor del af mit liv, har jeg kæmpet med at blive troet på.
Sandheden kommer ikke altid på recept.
Nogle gange er det eneste, vi har, vores ord.
Det er umuligt for mig at vise dig det, jeg fortæller dig.
Der er et monster her større end noget menneske, jeg har set.
Dobbelt så hurtig til vands som på land -
- og det bløder sort blod.
I en uge har jeg flygte fra det og gemt mig for det, men ikke længere.
Finder I denne besked, så vil mit lig være enten -
- være på denne Ø eller i et stort hul ud for den vestlige kyst.
Jeg håber dette brev er nok for dig til, at du tror på min historie.
Jennifer Remming.
Tekstet af Vølven Udgivet på www.shareuniversity.org