PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Bože můj!
Proboha!
Počkejte.
Půjdeme v míru.
Cítím tě, Vyvolávači.
Zajímavé.
Mnoho lidí vzdělání nevycítí.
Není to vzdělání.
Je to kletba.
Snadno se pozná.
Stačí vědět, jak je cítit peklo.
A ty víš, jak je cítit peklo?
Cítil jsem ho, ochutnal a viděl.
Také jsi muž svého osudu, že?
Možná dokonce sufi.
Svým způsobem.
Má zbožnost byla pár let záležitostí výslechů.
A uzdravení mého srdce je ještě daleko.
Když věříš ve svého boha, nejspíš věříš i na ďábla.
A pokud Bůh stvořil všechno, pak stvořil i peklo.
Prorok Mohamed, mír jeho duši, jednou řekl:
„Jednoho dne v pekle nezbudou žádní lidé.“
Možná dělám jeho práci.
A přijde chvíle, kdy bude moje zbožnost dokonalá.
Může ti tenhle skromný sběratel nějak posloužit, Vyvolávači?
Na svých cestách
jsem slyšel, že vlastníš poslední karpatské přenosové zrcadlo.
Je mi to líto, ale před několika lety
ho ode mě koupil milý pár z Kolkaty,
který během dne nevycházel ven,
pokud mi rozumíš.
Rozumím.
Zatraceně.
Ale mám něco jiného, co by tě mohlo zajímat.
Zrcadlo vzdálenosti.
Je chytré, i když trochu hrdé.
Přečte myšlenku vzniklou v oku tvé mysli.
Až dám znamení, řekni své jméno a tleskni.
A má rádo, když se mu říká „pane“.
To zrcadlo chce oslovovat „pane“?
Moje pravidla to nejsou.
Já jen vedu obchod.
Pane, budete poslouchat přání toho, kdo jako další řekne své jméno.
Isaac.
Pane zrcadlo, viz mé přání.
To je ono.
Ty ještě dýcháš, zrádce?
Dobře.
Pane zrcadlo, kde jsme?
Tohle místo nepoznávám.
Pane zrcadlo, komu ten zámek patří?
Carmilla.
Takže to je Štýrsko.
Pomohlo ti to?
Velice.
Patří ti mé díky.
Vezmi si to zrcadlo. Je tvoje.
Dal bys mi takovou cennou věc jako dar?
Dal.
Mám pocit, že jsi v životě moc darů nedostal.
Dělá mi radost to trochu vyvážit.
Také čekám, že jednoho dne skončím v pekle.
A v takové situaci budu rád,
že mi Vyvolávač dluží laskavost.
Najdeme si loď.
Nestojíme tu o mystiku a démony.
Ihned opustíš město, nebo budeš čelit následkům.
To mám v plánu.
Jdu si do přístavu obstarat loď.
Ne, opustíš město.
Ano, na lodi.
Ještě slovo a umřeš. A potom ty tvoje potvory.
Ne.
V tomto městě mě zhýčkal jeden dobrý čin.
Proto jsem se pokoušel jednat rozumně, upřímně a mírumilovně.
To je ale proti mojí povaze.
Bylo hloupé od vás čekat cokoliv jiného než nenávist.
Stále opakuji stejnou chybu.
Měl bych se poučit.
Nepotřebuji žádné tělo k vyvolávání.
Můžete jíst.
Na palubu.
A hoďte sebou.
Už bych rád někam vyplul.
I když poplujeme na staré, známé a nudné místo,
alespoň někam poplujeme.
Já a moji přátelé potřebujeme loď do Janova.
Ale tohle je moje loď.
Pak si ji třeba vezmeme.
To můžete,
to jistě můžete.
Vidím všechny vaše zubaté přátele
a dobře vím, co jsou zač.
Tak proč ještě diskutujeme?
Protože mám zájem a rád obchoduju.
A vy potřebujete loď.
To ano.
Ta by mi přišla vhod.
Zabiju vás, vaše muže a vezmu si ji.
To můžete,
to jistě můžete.
Ale kdybyste nás zavraždil,
kdo by s tou lodí plul?
Plavba nemůže být těžká.
Pokud není těžká, k čemu jsou námořníci?
Proč lodě potřebují posádky?
To je dobrá připomínka.
Ale už jsem dnes udělal chybu, kdy jsem čekal,
že lidé rozhodnou správně.
Možná jste jim nenabízel peníze.
Ani vám je nenabízím.
Ale nabízíte.
Nabízíte mi peníze za mou loď a dovednosti.
A slib, že ty mrchy nesežerou posádku.
Slib?
Právě jste řekl, že vás zklamala nerozumná rozhodnutí.
To napovídá, že své sliby dodržujete.
Vy jste podivný člověk.
Jsem znuděný.
Plout s vámi, pane Vyvolávači, bude všechno možné,
ale určitě ne nuda.
Nalodíte se ještě teď v noci?
Jsem Isaac.
Jak se jmenujete, kapitáne?
Jmenuji?
Bůh ví, dávno jsem to zapomněl. Na tom nesejde.
Jsem kapitán,
víc vědět nemusíte, vždycky na to slyším.
Mám vaše slovo, Isaacu?
Máte.
A tedy i vaše peníze?
Ale jistě.
Tak ruku na to.
Jako dva cestující, kteří se dohodli bez výhružek a strachu.
Domluveno.
A žádné požírání příšerami.
Moje příšery vás nesežerou.
Výborně.
Hoši, máme návštěvu!
Vyplouváme do Janova!
Už to mám!
Co máš?
Budoucnost.
Už se nemůžu dočkat.
Je doma pět minut
a už nám srolovanou pod paží nese budoucnost.
Budoucnost vypadá dost přenosně.
Je to přece budoucnost, že?
Ještě ji nevidíš, tak asi moc neváží.
Vaše vtípky se nezlepšily, zatímco jsem byla pryč.
Mluvila jsem s kartografem. Pojďte se podívat.
BAVORSKO RAKOUSKO ŠTÝRSKO BOSNA
Tady jsme my.
Nikdy jsme si neudrželi moc na západě.
Jsou tam silné národy.
Ale podívejte se na východ. Je tam celý region,
který zničila Drákulova rozhodnutí.
Odsud až po Brailu.
Náš pochod odsud tam vede skrze nestabilní zónu,
kde chybí jakákoliv moc a organizace.
To musí být 1 300 kilometrů vzdušnou čarou.
Představte si to jako Velké Štýrsko, koridorový národ.
Ty ses zbláznila.
Skupiny upírů v téhle části jsou beznadějně roztříštěné
a pravděpodobně zdecimované bitvou u Braily.
Lidé se ve zmatku schovávají ve vesnicích,
kde je požírají noční tvorové,
co se toulají kolem.
Počkat, asi to chápu.
Je to ohrada, že?
Ohrada pro dobytek.
Správně.
Uzavřeme tenhle koridor se všemi lidmi uvnitř.
Morana má pravdu, jsi šílená.
Copak můžeme ohlídat tak dlouhé hranice?
U Braily jsme ztratili tolik vojáků.
Nejsem si ani jistá, že se ubráníme,
kdyby zaútočili sousedé.
Máme v cele Vyvolávače Hectora.
Hector dokáže vyvolat noční tvory.
Tenhle jinak zbytečný zmetek nám může vytvořit novou armádu
naverbovanou přímo z pekla.
A tak můžeme ovládnout koridor
a zajistit si stádo dobytka,
které nás bude navždy krmit.
To je na lidech krásné.
Nechte jich hromádku pár minut o samotě
a udělají vám nové malé lidičky.
Tohle jídlo se množí samo.
Takový je můj plán.
Převzít velké území, obklíčit ho,
vládnout mu jako staré císařovny
a mít navždy z koho pít.
Geniální, ne?
Je to šílené.
Víš, co mě na tom nejvíc vytáčí?
Co?
Že je to dobrý nápad.
Teď je dokonalá chvíle.
Tvoje zkušenosti a naše informace napovídají,
že až po Dunaj vládne chaos.
Jenže nás zkrátka není dost.
Ale máme Hectora.
Máme polomrtvou trosku,
která nemá zájem ti jakkoliv pomáhat.
Dá se s ním pracovat.
Kdysi se s ním dalo pracovat.
Pak jsi ho přinutila zradit pána,
sledovat, jak se mu hroutí sny,
nechalas ho zbít
a táhla ho 1 300 kilometrů na provazu.
Nevěřím, že by ti s radostí prokázal nějakou laskavost, Carmillo.
Má pravdu.
Můžeme ho mučit, dokud neudělá, co chceme.
A noční tvorové jsou věrní svým Vyvolávačům.
Možná mu dáme příležitost vytvořit si vlastní armádu.
Já to vyřídím.
Vážně?
Striga je bojovnice, Morana organizuje.
Obě mají svoje plány.
Já vyřeším Hectora.
Bude to, jako když jsi našla toho pavouka se zlomenou nohou
a obrátila zámek vzhůru nohama, abys našla něco,
z čeho mu uděláš dlahu?
Ne.
Tak už jsem asi vzhůru.
No jo.
Pardon?
Hodný kluk.
To tak krásně voní.
Můžu dostat dva?
To platím já.
Pane Belmonte,
panečku, vy jste ale impozantní.
Dovolíte?
Dovolím.
Samozřejmě jsem poznal erb vznešeného rodu Belmontů,
který máte na tunice.
Ale tahle tunika už má to nejlepší za sebou.
Možná by vám ji nějaký místní řemeslník
mohl trochu vyspravit, ne?
Možná by ji seznámil
se záhadami mýdla a vody.
Kdo, k čertu, jste?
Čerti, jistě.
O tomhle se musí mluvit.
Ale nejprve...
se vám formálně představím.
Jsem hrabě Saint Germain.
Vaše rodina vám o mně jistě vyprávěla.
Moje rodina byla na vyprávění trochu moc mrtvá.
No jistě.
Ta čistka. Upřímnou soustrast. Byl to hrozný zločin.
Já vaši rodinu znal.
A její posvátnou roli v této zemi.
Zajímalo mě, co vás přivádí až do Lindenfeldu.
A jaký jste měl nástup.
Přitáhnout za svým prostým vozem tělo nočního tvora?
Takový kousek se hodí do královských dvorů Evropy.
Vy jste jako Ježíš vražd.
Nemám tušení, kam tím míříte.
Proč jste tady, pane Belmonte?
Co je vám po tom?
To se ještě uvidí.
Nesu svojí partnerce snídani.
Díky za pozvání.
Ne.
Převore Salo.
Jaké krásné ráno.
Saint Germaine.
Napadlo mě, jestli jste přemýšlel o mém návrhu.
Chcete vstoupit do převorství, ale vaše důvody mi unikají.
Slyšel jsem, že některé vaše knihy se poškodily,
když do převorství vtrhli noční tvorové.
A některé knihy prý byly v jazycích, které neznáte.
A že nemáte žádné písaře.
To je pravda.
Mému jedinému písaři se dostalo rychlé smrti.
Ani jsme ho nemuseli pohřbívat celého.
Protože...
Byl částečně snědený.
Byl to velmi pozorný chlapec.
Mám písařské dovednosti a ovládám mnoho jazyků.
Také se postarám o vaše umělecká díla.
A navíc...
Vím toho dost o Drákulovi.
Opravdu?
A také vím, že církev o Drákulovi něco málo ví
už celé generace.
Některé ty informace budou v knihách, které neumíte přečíst a opravit.
A co byste chtěl na oplátku?
Přístup do převorství.
Chci vidět jeho krásu a něčemu se přiučit.
Jsem jen pokorný učenec.
A toužím jen po takovém bohatství.
Vyjádřím se jasně.
Církevní knihy mě už nezajímají.
Církev zabila Drákulovu ženu.
Máme tak trochu nový přístup
k našemu vztahu s Bohem.
Ale nové informace o Drákulovi a pekle
by naší práci mohly pomoct.
Zaručím vám omezený přístup do převorství, abyste je mohl najít.
Jak omezený?
Omezený.
Souhlasíte?
Ano, převore Salo.
- Děkuji. - Jsme dohodnutí.
Mám jen jednu otázku.
Proč vás tolik zajímá peklo?
Drákulova žena je v pekle.
Drákula se z Braily vydal za ní.
Tak to bylo neobvyklé.
Ale konečně pohyb vpřed.
Ještě mohu zvítězit.
Jistě, že zvítězím.
Proč by to bylo jinak?
Jsem nesmrtelný a báječný, a všichni ostatní páchnou močí.
Prosím.
Nenechám se lovit.
Nelovíme tě.
Ty jsi Alucard.
- Co jsem? - Musíš nám pomoct.
Se šípem v zádech?
Měl mě krýt. Chtěla jsem si jen promluvit.
Vážně?
Šli jsme sem dlouho.
Prosím, musím vědět, že je v pořádku.
Kdybych ho chtěl zabít, mířil bych výš.
Pokud chce ještě žít, měl by se zastavit!
Prosím, nech ji jít.
Ty jsi Alucard. Potřebujeme tvou pomoc.
Já nejsem nic.
Adrian Tepes, Alucard, anti-Drákula.
Jen Alucard.
Kdo jste?
Já jsem Zumi, to je Takka.
Lovíme upíry.
Ne tebe, skutečné upíry.
Naše cesta nás zavedla k zámku.
Včera jsme zjistili, že tam žiješ.
Včera jsem si vás nevšiml.
Jste lepší, než jsem myslel.
Kdo byl váš cíl?
Jmenuje se Cho.
V Japonsku jsme byli její otroci.
Odešla jako generál do Drákulovy války.
Včas jsme utekli z jejího dvora.
Sledovali jsme ji až sem. A hledali jsme zámek.
Jestli byla v zámku s Drákulou, umřela u Braily.
Ano. Ale není jediná upírka v Japonsku.
Potřebujeme informace, abychom mohli bojovat.
Hledali jsme ten zámek.
Netušili jsme, kde hledat tebe.
Když si odmyslím, žes mi nejspíš rozdrtil žebra,
tohle je dobrý den.
Alucarde,
budeš nás učit?
Učit?
Jsme v téhle válce sami. Nemáme dost síly a vědomostí,
abychom osvobodili svůj lid.
Ty víš hodně.
Máš informace z Drákulova zámku.
Naučíš nás bojovat za svobodu ostatních?
Sami.
Správně.
Za mnou.
Víte, kde jste?
Ani ne.
To je Drákulův zámek.
To je můj zámek.
Můj otec je mrtvý.
Drákula je mrtvý?
Ano.
Rukou mojí, rukou Vypravěčky a rukou jednoho z posledních Belmontů.
Pod námi je skladiště Belmontů. Obsahuje všechny jejich vědomosti.
A tady je můj zámek, plný vědomostí mého otce.
A tady nahoře jsou moje vědomosti.
Chcete umět bojovat proti upírům a chránit svůj lid?
Víc než cokoliv.
Bude to těžké.
Musíte zapomenout většinu toho, co o světě víte,
a naučit se mnohem víc.
Nechci začínat, pokud nevytrváte, až to bude těžké.
Jsme odhodlaní. Vezmeme všechno, co můžeš dát.
Tak dobrá. Myslím si,
že předávat tajemství světa a skutečné vědy...
by moje matka schvalovala.
Teď nejsme sami.
Tak pojďte, začneme.
Dobrá.