Anterior în Condor...
Sunt suspectat. Spune-i lui Partridge că am nevoie de ieșire.
- De ce mă urmărești? - Lucrez pentru unchiul tău, Bob.
Bob Partridge și cu mine nu vorbim.
- Joe, sunt Reuel Abbott. - Ce naiba faci cu telefonul lui Bob?
Unchiul tău pare că s-a sinucis.
- Trebuie să știu de ce voia să te sune. - Am fost abordat de...
Nu, nu așa. Nu suntem pe canal sigur. Îți voi da o adresă.
Gordon dă o petrecere mâine. Poate putem merge împreună.
- Iată-l... - Poveste mare, zi proastă la muncă.
Operațiunea ucraineană de care spuneam a mers prost.
Rușii ne așteptau, a fost o baie de sânge.
Vasili Sirin, colonel în SVR. E agent dublu. Era al lui Bob. E deconspirat.
Oamenii lui încearcă să-l omoare.
Poate identifica o cârtiță în CIA.
Agenți americani au fost uciși în Ucraina.
- Vasili Sirin e o pistă, am nevoie de el. - Fac prezentările, gata, am plecat.
Fără ajutorul tău, Vasili Sirin e mort.
Bob e mort. Am vorbit cu adjunctul, zborul nostru pleacă în cinci ore.
Avem nevoie de un plan dacă suntem separați. Union Station, linia 11.
- Au venit cu o ambulanță. - De ce te-au lăsat să pleci?
- Nu știu. - Am greșit că te-am pus să faci asta.
Bob nu s-a sinucis, înțelegi? A fost ucis.
Traducerea sorin61
Relaxează-te, suntem aici să te ajutăm.
E totul în regulă în spate?
Nu te mișca.
- A fost vina ta? - Ce?
- Ce să fie vina mea? - Accidentul de mașină.
Nu știu... Nu. Nu i-am văzut venind.
Atunci probabil a fost vina ta.
Ești bine?
Nu știu. Nu pare în regulă... să fiu înapoi aici.
Poți să-mi spui orice gândești, Joe.
Moartea lui Bob e mai complicată decât pare.
Mai complicată decât sinuciderea?
Nimic nu e ce pare, crede-mă. Știi asta.
- Crezi...? - Bob m-a sunat în Ungaria.
- Ce a spus? - Am ratat apelul.
Nu e mare mister aici, Joe. Se cheamă vinovăție.
Nu înseamnă că a fost ucis. Doar dacă nu-mi spui ceva?
Cauți un răspuns curat. Știu cum este.
Ai prefera să crezi că Sam a murit erou sau să știi adevărul?
Sam a făcut ceva de necrezut și nimeni nu vorbește despre asta.
Sammy și eu știm adevărul, o versiune, și nu suntem prea fericiți.
Deci, dacă aș avea de ales, aș prefera să cred că a murit apărându-și țara.
Dacă e vreo consolare, el asta credea că face.
Nu este.
Nu-mi amintesc când am mai avut o conversație ca asta cu oricine.
E rău să minți, fiule, dar dacă servește unui scop înalt, e OK.
Aldrich Ames
DACĂ SERVEȘTE UNUI SCOP ÎNALT
- Te duci la înmormântarea lui Partridge? - E treabă de-a adulților.
Tata îl cunoștea.
Ce crede tatăl tău despre prietenul lui că a luat o pastilă pentru atac de cord?
Partridge s-a împușcat. S-a sinucis.
Crezi asta? Pentru că ai citit în ziare?
În mai multe.
Peștii nu văd apa, prietene. Știu că mă crezi conspiraționist, dar...
Spală-te pe mâini, frate!
Nu inventez rahaturile astea. Întreabă-ți amicul.
Știe ce e în stare guvernul nostru. Nu-i așa, Barber?
A citit dosarul Frost.
Rahatul ăla era un fals. Ai citit măcar raportul comisiei Hornbill?
Comisia Hornbill a fost mușamalizare a statului paralel. Fapt.
Guvernul nostru a vrut să lanseze un virus contra lumii musulmane. Alt fapt.
Uite, vrei să crezi în mitul național cum e comisia Hornbill și...
mobilitatea socială, bine... atunci să acceptăm că Bob Partridge s-a sinucis.
Vă rog, nu am putea cumpăra...
Are 23 de ani și încă locuiește în subsolul părinților lui.
- Asta nu înseamnă că nu are dreptate. - Haide...
Am citit dosarul Frost. Numele meu de familie e în dosar.
Chiar crezi că tatăl tău a fost implicat în rahatul ăla?
Da. De ce-i așa greu de crezut? Există oameni răi în lume.
Uneori unul se întâmplă să fie tatăl tău.
Poate tata a căpătat ce merita.
Ce mă enervează e că nimeni altcineva nu a căpătat-o.
Cum ar fi?
Mulțumesc pentru întâlnire sâmbătă. Avem multe, mai ales cu înmormântarea.
Nu merg la înmormântare. Nu socializez cu cei pe care-i investighez.
Cred că experiența personală ți-a spus ce greu e să vezi clar pe apropiați.
- Ai venit aici să mă insulți? - Ai citit raportul meu?
Despre dezertorul tău și misterioasa echipă rusească
care l-a luat pe dezertor cu ambulanța. E ciudat, ar trebui să fie ficțiune.
Dar singura diferență între ficțiune și
realitate e imaginația limitată a scriitorilor.
Ai și tu ceva imaginație.
Să-l folosești pe Joe Turner. Nu e de mirare că rușii te-au jucat.
Credeam că acționezi malițios, dar...
asta e o incompetență mult mai umană și obișnuită.
Și n-am putut să nu observ că ai predat raportul
doar după ce operațiunea a eșuat.
Nu știam în cine să am încredere și se pare că pe bună dreptate.
Și nu te-ai gândit că misiunea departamentului
meu sunt exact cazuri ca ăsta.
- Având în vedere circumstanțele... - Care circumstanțe?
Că am făcut tot ce am putut în ultimii doi ani ca să te dobor?
Da, acele circumstanțe.
De ce ești în biroul meu?
Pentru că e o cârtiță în clădire iar tu ești vânătoarea de cârtițe.
Și sugerezi, ce? Să facem echipă?
Sugerez că trădarea lui ucide oameni și produce pagube pe care nici nu le știm.
- Așa că, oricât ne-am displace... - Nu am o părere personală despre tine.
Ok. Cât nu-mi place de tine, ți-am arătat raportul meu...
în spiritul deschiderii.
Și acum vrei să îți împărtășesc ceea ce știu...
despre o cârtiță pe care ai încercat s-o ții secretă de mine?
Mulțumesc pentru raport, Reuel, și pentru insulte.
Te voi anunța când departamentul meu are ceva să-ți transmită.
- Doar dacă mai e și altceva? - Nu, nu pe moment.
- Pot dormi pe canapea. - Nu, Sammy îți dă camera lui.
El a luat vechiul birou al lui Sam.
Jude e la vecini, trebuie să merg să-l aduc.
- Ai nevoie de ceva? - Nu, cred că sunt bine.
Un fier de călcat? Costumul trebuie să fie mototolit acolo.
Oh, rahat!
- Serios, ai uitat costumul? - Știi, am acționat cam grăbit.
- Știi, îți aduc ceva. - Puteam să jur că am...
Vino aici.
Ține. Încearcă asta, vezi cum îți vine.
- Mulțumesc. - Mă duc să-l iau pe Jude.
- Scuze, am uitat că ești în camera mea. - Sammy. Să nu te recunosc, ai crescut.
Da, am trecut de pubertate acum câțiva ani. E unul din costumele tatei?
Da, nu am împachetat niciunul. Am uitat că era uriaș.
Îmi iau lucrurile și plec.
- Mai stai. Nu te-am văzut de mult. - Am teme de făcut.
- Ești bine? - Sunt nemaipomenit.
- Sam, ești supărat pe mine? - Nu.
Eram supărat acum doi ani, când ai dispărut după moartea tatei, acum sunt bine.
Credeai că vin fuga în brațele tale? Unchiule Joe.
Nu, eu... Sammy?
- Unchiule Joe! - Ce faci, amice?
Nici un croitor nu face costumul ăla să se potrivească.
Ești bine? Am auzit că ai avut un accident.
Sunt bine, mulțumesc, amice.
Știi, o sun pe Lily și-i cer să-ți împrumute unul din costumele lui Bob.
- Costumul unchiului la înmormântarea lui? - Crede-mă, n-o s-o deranjeze.
Bună. E un moment prost?
Nu, e momentul perfect. Tocmai era să încep să plâng.
Îmi pare rău că cer, dar nu am adus un costum.
Oh, Joe, poți veni acasă și împrumuți un costum de-al lui Bob.
- Ești sigură? - Desigur.
Nu voi fi aici, mă duc la coafor.
- Cheia e sub ghiveci. Ne vedem mai târziu. - Ok.
Mătușă Lily?
Cine naiba ești tu?
Omul era un leu.
Am fost în Libia în '86.
- E nepotul lui Bob. - A avut vreo problemă?
Era complet nevinovat.
- Nu ai venit la înmormântare. - Am fost în biroul lui Bob.
- Ai fost acolo tot timpul? - Am fost lovit la cap.
Robert, poți s-o găsești pe Mae Barber? Ce vrei să spui?
Era cineva în biroul lui. Nu ești în siguranță.
Nu sunt în siguranță?
Unde ai fost? Am crezut că ai avut alt accident. Ce s-a întâmplat?
- A leșinat și s-a lovit la cap. - La naiba, uită-te la mine.
- Câte degete îți arăt? - Două, sunt bine, am nevoie de o clipă.
- Ai nevoie de niște apă. - Aduc eu apă.
- Acum nu mai avem Uber pentru acasă. - Hei, nu fi neam prost.
- La naiba, am lăsat mașina... - Nu contează, bine că ești în regulă.
- Ești în regulă, da? - Da, doar...
Probabil ești Joe. Tracy Crane. Toată lumea te căuta.
S-a lovit la cap.
- Ești bine? - Da, am nevoie de o clipă... mulțumesc...
O să-ți aduc niște gheață.
- Nu vrei să stai jos? - Nu, atunci chiar leșin.
Probabil ești tatăl lui Anders.
- Ai vorbit despre mine, nu? - Nu...
La naiba, e un Mouton Rotschild '82.
Joe? Joe...?
Hei, te recunosc. Îl știu pe tipul ăla.
- Gordon Piper. - Joe Turner.
Fețișoara asta era în toate ziarele. Mă bucur că s-au rezolvat toate.
- Jumătatea mea mai bună, Eva. - Bună, mă bucur de cunoștință.
Îmi pare rău pentru unchiul tău.
- Mulțumesc. - Și mie, a fost un om bun.
- Cine te-a aranjat? - Fii drăguț, Gordon.
S-a lovit la cap. Și-a mai făcut un cucui.
Trebuie să fii mai atent. Vrei ceva de băut?
Așa, asta îi trebuie la cucui.
- Un suc sau ceva. Încerc să ajut. - Sigur, ești!
Ai văzut Mouton Rotschild-ul? E vreo 1800 $ sticla.
- De ce ești așa scârbos? - Te simți jenată, ducesă?
- Nu-mi mai spune așa. - Atunci nu te mai comporta ca o ducesă.
Poftim.
Ai jefuit pivnița?
Bob a cumpărat-o la licitație acum 20 de ani.
Așteptam ocazia potrivită dar ocazia nu a venit vreodată. Scuzați-mă.
Voi bea vinul ăsta în cinstea lui Bob.
- E lucrul corect. - E cel mai corect lucru. Hai, dragă.
- Cine era tipul ăla? - Gordon. Îl cunoști?
Pare familiar. Cum îl cunoștea pe Bob?
E prieten de la birou.
Ești cam palid. Cred că ar trebui să te așezi.
Condoleanțe, apropo. Unchiul tău a fost ultimul din genul lui.
Mulțumesc. O să... Scuzați-mă.
- Stai. Ești bine? - Da. Trebuie să merg la baie, scuze.
Suflă în altă parte, gagiule.
- Dă-mi aia. - Cum arăt?
Drogat serios. Toată lumea își va da seama.
Dar eu?
Ai șervețelele alea?
Mă uitam pe la biroul lui Bob după înmormântare și am fost atacat.
Nu e locul sau momentul.
A fost un om de-al tău? M-am săturat să fiu sacul de box al oricui.
Atunci nu-ți mai băga nasul unde nu-i e locul.
Ai văzut ceva acolo, în biroul unchiului tău?
- Nu. - Bun. Acum continuă să fii civil.
- Pe unde ai fost? - Pe aici, jeleam.
- L-ai văzut pe Jude pe afară? - Nu. Probabil se roagă.
Doamne...
Vinul are nevoie de ceva dezgustător în contrast. Am țigările sus.
Un mic spion.
Uite cine e acolo.
Ne vedem mai târziu.
- Pot să iau una? - Da.
Mulțumesc.
Mi-am lăsat bricheta...
Mai am ghinion din când în când.
- Știi? Fumatul mi-a salvat viața. - Da?
Da, serios.
Poate nu era ușor de discutat cu el...
dar era un adevărat geniu, știu asta pentru că...
- Scuză-mă, mă ții minte? - Sigur că te țin minte, Jude.
Erai prieten cu tata?
Da, sunt Reuel Abbott și-mi plăcea de tatăl tău.
Ții minte că eu și tu am văzut un film împreună o dată?
Este noi doi și nu, nu-mi amintesc.
Sammy, încetează!
E totul în regulă, amice?
Ce faci? Sammy. Sammy, pleacă. Acum!
- Nu te gândi la asta, Mae. - Stai naibii departe de copiii mei.
- Ce naiba a fost asta? Sammy? - N-ar trebui să fie aici. E un criminal.
- A fost prieten cu tatăl tău. - Poate tata a fost criminal.
Isuse, la naiba! Tu stai aici. Vorbesc serios.
- Ai cheile mașinii mele. - Da. Pleci?
Sammy s-a dezlănțuit pe pantofii lui Reuel Abbott.
Nu e nostim, Gordo.
- Nu, evident că nu. Scuze. - Vrei să vin?
Nu, trebuie să fii aici pentru unchiul tău.
Îl duc eu cu mașina.
- Ești sigur? - Da, ne vedem curând.
- Contez pe transport. - Aha.
Chiar îmi pare rău de unchiul tău. Îmi plăcea de el.
Erați prieteni?
Am luat prânzul acum câteva săptămâni. Părea...
bine, normal dar... cred că asta nu înseamnă nimic.
Oamenii poartă măști, știi.
Unii oameni le poartă tot timpul. Poate toată lumea o face.
- Pentru cât timp te-ai întors? - Nu știu. Abia am sosit.
- Lucrurile se mișcă repede. - Da, viața face chestia asta.
- Pot să mă joc în curte? - Da, bine.
Sammy?
Sammy.
- Vrei să vorbești despre asta? - Nu chiar.
Vreau eu să vorbim despre asta.
Nu te deranjează să fii în aceeași cameră cu el?
Ba da. Dar mă prefac că nu-i acolo.
Ei, tata e mort din cauza lui, nu pot face asta.
Nu știm asta.
- Nu știm ce a făcut el sau tata, nimic. - Mi-ai spune dacă ai ști?
- Probabil că nu. - De ce?
Nu vreau să ai copilăria și mai distrusă decât a fost deja.
Tata n-o să fie și mai mort.
Ai și tu dreptate.
- Scuză-ne. Haide. - Scuze.
- Să plecăm de aici. Sunt excitat. - E o înmormântare.
Înmormântările excită oamenii. Nu inventez asta, hai să mergem acasă.
- Copiii sunt acasă. - Atunci o facem în mașină.
O să conduc eu.
- Miroși a țigări. - E un motiv bun pentru asta.
- Ce-ar fi să conduc eu? - Nu, conduc eu.
- Dă-mi bani pentru Amber. - Nu am ajuns la ATM.
- Serios? Un lucru te-am rugat. - O să-i scriem un cec.
- Crezi că are cont? Are 15 ani. - Atunci scoatem. Problemă rezolvată.
- E doar că te-am rugat un lucru. - O să construiesc o mașină a timpului.
Mai du-te naibii!
Cum treci de la adormită la javră așa repede?
Pentru că ești un nemernic.
- Deci Ungaria, da? - Da. Ultimele câteva săptămâni.
- Și înainte de asta? - Praga, înainte de asta Madrid.
Aș vrea să pot călpători așa. Noi nu mergem nicăieri vreodată.
- Am fost la Paris. - Acum cinci ani.
Și, cum e maghiara ta?
N-am murit de foame, dar cam atât.
- Ai ajuns acasă, ducesă. - Nu-l lăsăm pe Joe acasă?
- Eu l duc pe Joe acasă. - Hei, pot să merg pe jos.
Serios.
N-am vrut să întrerup o dispută conjugală.
E în regulă.
- N-am avut ocazia să vorbim afaceri. - Oh. Și o facem acum?
- Speram să te interoghez puțin. - Sigur.
Vrei să încerci apele, profesional, aici în DC?
Nu, nu mă interesează să lucrez din nou cu Agenția.
Nu, sigur. Nu sunt bani acolo. Orice idiot îți poate spune, cum sunt eu.
Tipii ca tine, cu profilul tău public și reputația...
sectorul privat cred că se bate pe tine.
Am avut niște oferte, dar nimic să iau serios în considerare.
Am testat niște oferte în sectorul privat și eu, de curând.
Dacă mai stai pe aici, poate comparăm note.
Sigur.
Bob mereu spunea lucruri bune despre tine.
Serios? Ce spunea?
Nu știu...
- Poftim, serviciu până la ușă. - Mulțumesc de drum.
Vii la biserică mâine?
Mary vine cu Jude. Apoi un brunch cu clătite copiii, Bloody Mary cei mai mari.
- Da, poate. - Minunat! Ne vedem atunci.
Noroc, Bob.
Hei.
- Hei. Sammy e în regulă? - Așa cred.
- Restul am putea fi în pericol. - În special pantofii noștri.
- Ești bine? - Da, da.
Am mintea neclară. Mă duc să alerg, poate îmi aduc aminte ceva.
Te-ai lovit la cap, trebuie să te odihnești.
Mai ales dacă ai mintea neclară.
Sunt bine.
OK.
Ai grijă.
Un ofițer superior CIA a fost racolat de SVR.
Informațiile date de el au rezultat în moartea mai multor agenți americani.
Îmi pare rău, pentru a doua dată...
M-am săturat să-mi fie rușine de comportarea ta.
Îmi pare rău, Gordon.
Da, și mie.
- Aș vrea să ai încredere în mine. - Am.
Nu, nu mai ai de o vreme. Și știu că e vina mea.
Am un plan, Eve.
Repară totul așa că putem să o luăm de la capăt.
Voi face problemele financiare un lucru din trecut.
- Vreau ca trecutul să fie trecut. - Mi-ar place asta.
- Dar trebuie să crezi în mine. - Gordon, dragă, știi că am încredere.
- Sigur? - Da. Desigur. Mereu.
- Gordon... haide... haide... - Ești incredibil de minunată.
- Gândește-te la copii. - Dorm. Suntem singuri.
Și nu trebuie să mergem cu mașina.
- Oh, Doamne... Stai. - Grăbește-te.
- Ce nemernic ești, Gordon. - Fă ce trebuie să faci.
- Taci. - Nici o problemă.
Ar trebui să vorbim.
- Tocmai mergeam... - Nu aici.
Bine.
Brațele sus.
- Ne întîlnim cu cineva? - Șeful meu vrea să te salute.
Lucrezi pentru Reuel?
Ce e locul ăsta?
Ce e asta?
Ești pe cale să compromiți o operațiune în curs a Agenției.
Lucrăm pentru contra-spionaj. Robin e infiltrată la FBI.
Deci, doar îți place să privești sau ai o agendă de care trebuie să știu?
Deci deja te-ai fixat pe Gordon.
- Știi că el e cârtița, nu? - Ia un loc.
Hai să vorbim.
Traducerea sorin61