–I tidigare avsnitt... –Joe? Lyssna noga på mig.
–Tänker du inte ta mig till Vasili? –80 Bowery Street i Chevy Chase.
Tack för att jag fick komma, senator. Min man gav order om att döda en vän.
Reuel har gått över gränsen. Jag vill inte pressa dig om du inte är redo.
Jag är redo.
Du blev utsatt för swatting. Det var förmodligen personligt.
Kanske till och med barnsligt.
–Hoppa in. –Turner åker till Sirin.
–Jag följer efter honom. –Vart följde du honom?
Han hade ett möte på Union Station. Men jag såg inte med vem.
–Jag kan inte göra det här längre. –Ingen av mina män vet vem du är.
Det är inte dina män jag är orolig för.
–Han har stannat. –Ett ljud och jag skär halsen av dig.
Min vän! Hon hittade dig.
Berätta vem mullvaden är så att jag kan rentvå en oskyldig.
–Jag vet tyvärr inte vem det är. –Volk jagar dig eftersom du vet.
Nej. Han vet att han sa för mycket men var för full för att minnas vad.
Jag är för fan enbart här för att du utnyttjade mig!
Jag är ledsen, Joe. Vi måste gå. Jägarna kommer när som helst.
Två man i varje team, med 50 meters lucka!
–Kom. –Ska vi åka?
Vi överlåter jakten på jägarna.
Ta varsitt håll!
Nej, nej...! Skit.
–Jösses! Använder du mig som bete? –Inte som bete, som drag.
–Vad är skillnaden? –Draget hoppas man få tillbaka.
–Hur många ska dö för din skull? –Vill du kapitulera?
–De andra kommer när som helst. –Vi tar oss till vattnet.
Hur många dog i Irak de två krigen? Kan nån förklara varför de dog?
Och dit vill du återvända? Jag förstår att ämnet är känsligt.
Du såg många dö och vill tro att det fanns nån mening med det.
Mot bakgrund av vad du nu vet, hade du skickat soldater dit?
Tycker du att det här är lustigt?
Kan vi inte prata om musik istället? Eller nåt annat? Går du på bio?
Stäng av den här saken nån gång då och då.
Sammy är snart gammal nog. Skulle du låta honom åka dit?
Ja, det skulle jag.
Mae skulle aldrig gå med på det, men jag skulle absolut göra det.
Hur kan du säga en sån sak?!
Föreställ dig att en människa håller på att drunkna i floden.
Du känner honom inte alls. Kanske är världen bättre utan honom.
Det enda du vet är att en människa ropar där nerifrån och du hör det.
Låter du honom dö eller hoppar du i och försöker rädda livet på honom?
Okej...
Strömmen är så stark att vi förmodligen drunknar båda två.
Jag skulle leta rätt på en gren och försöka dra upp honom.
Det är skillnaden på dig och mig. Säg att du hittar en bra gren.
Säg att grenen går av eller att han drunknar innan han får tag på den.
Du har inte gjort allt du kunde. Du satte inte allt på spel.
–Skulle du ha hoppat i? –Tveklöst. Risker måste man ta.
–Du skulle förmodligen dö. –Men utan att behöva ångra nåt.
Jag vill att mina söner ska kunna säga samma sak. Och mina vänner.
Du tänker för mycket. Bestäm dig, annars bestämmer nån annan åt dig.
Ibland måste man bara hoppa i floden.
–Det går för fort. –Vi följer med strömmen.
–Var hamnar vi då? –Det förvirrar hundarna.
–Vi fryser ihjäl. –Bara om vi inte drunknar först.
Eller så stannar vi här och låter dem skjuta oss. Vad vill du göra?
Man möter ofta sitt öde på den väg–
man valt för att undvika det – Jean de La Fontaine
Vad händer? Du...!
Du? Hur är det?
Du? Titta på mig. Det är ingen fara.
Det är ingen fara. Jag är här. Ingen fara.
–Säg det. "Det är ingen fara." –Det är ingen fara.
Hade du en mardröm?
Ingen fara.
Du? Titta på mig.
Du är tillbaka i verkligheten. Vi är i din stuga vid sjön.
–Vi är tillsammans. Allt är bra. –Ja.
Kom. Det är ingen fara.
Det var bara en dröm.
–Förlåt. –Nej, det är ingen fara.
Jag är här.
Ingen fara.
–Vad tänker du på? –När vi träffades.
Du såg så vilsen ut första gången jag såg dig. Så oskyldig.
Jag tyckte om dig med en gång.
Jag hade just fått en panikattack och tvingats lämna gudstjänsten.
–Drabbas du ofta av såna? –Det hade aldrig hänt innan.
–Vad orsakade den, tror du? –Kanske skickade Gud ut mig till dig.
–Varför skulle Gud göra en sån sak? –Så att jag blev en bättre människa.
Men varför skulle denna allsmäktiga Gud–
–som du tillber bry sig om det?
Kanske av samma skäl som vi bryr oss om våra barn.
Jag tycker... redan att du är en god människa.
–Varför det? –Annars skulle jag inte vara med dig.
Du har vigt ditt liv åt att andra ska kunna vara trygga.
Om det är därför du gillar mig måste jag gå till arbetet idag.
Reuel...
Vem gör nåt så avskyvärt?
Visste vore det konstigt? Du och jag skulle bli styvbröder.
Mamma ville ha fler barn. Hon fick missfall när jag var nio.
Hon och pappa ville ha många barn, men när hon förlorade...
När man talar om trollen. Häng kvar.
–Hej, mamma. –Hej. Hur har du det?
Jag pratade just om att du och mr Crane ska ha barn.
Sakta i backarna! Vi är bara ute på weekendresa.
–Har du trevligt? –Ja, det har jag.
–Mr Crane är en trevlig kille. –Ja, det tycker jag med.
–Glöm nu inte engelskakursen ikväll. –Nej, jag har koll på den.
Det är bra. Jag saknar er, grabbar. Jag hör av mig senare.
–Okej, hej då. –Hej.
Om Turner har träffat Sirin kan jag vara avslöjad.
Vi blockerar deras mobilsignal. Det är en tidsfråga innan vi tar dem.
Fan! Säg inte att jag ska lugna ner mig.
Sirin borde inte veta vem jag är.
–Var befinner du dig? –Jag är på en säker plats.
–Du kan vara i Moskva i morgon bitti. –Moskva ingår inte i mina planer.
–Jag måste gå. –Jag hör av mig.
Ha så kul på campingturen.
Var det Anders? Sa han vad han och Sammy just pratade om?
–Nej, vad pratade de om? –Jag tänker inte ens ta upp det.
–Det är otroligt vackert. –Visst är det?
–Jag hittade huset av en ren slump. –Jaså?
Jag skulle träffa en kille men fick fel adress av honom.
Jag hamnade här istället för på vår mötesplats.
Livet tycktes så enkelt här. Jag ville ha en del av enkelheten.
Det förstår jag.
–Är du hungrig? Vill du ha frukost? –Ja! Vad tänker du laga?
Så där. Nu kan du ge honom maten.
Ni är chef, men är det så smart att plåga honom?
–Du har rätt. –Om att ni är chef?
Är det här ditt verk, Robin?
Varför gör du det här till nåt personligt?
Är det för att din make lämnade dig för en annan?
Inte för att det är relevant, men är det...
...det allt handlar om?
Du ser mig... med min lyckliga familj...
...och...vill dra med dig oss i skiten. Är det så det ligger till?
Du kommer inte att lyckas.
Jag har inte gjort det du tror, och du kan inte knäcka mig.
Hör du det, Robin?
Du kan inte knäcka mig.
Utmaningen antas.
–Chefen? Det gäller CHS Phoenix. –Vad har hänt?
Han skickade ett nödmeddelande i utkastmappen på din Gmail.
Vad stod det?
"De misstänker mig. Det är ont om tid. Ansöker om asyl."
Vad vill ni göra?
Phoenix har förtjänat sin pension. Jag träffar honom ikväll.
Ordna med övervakning till klockan 20:00.
–Bu! –Du skrämde mig.
–Du var nån annanstans. –Jag gick på autopilot.
Jag läste om en norrman som följde sin GPS långt ut på tundran.
Folk följer sina apparater slaviskt nuförtiden.
–Jag saknar enkelheten med kartor. –Jag kan inte ens läsa kartor.
–Ska vi äta lunch idag? –Javisst.
Kul.
Har ni hittat dem?
Hej.
Har ni några lediga rum?
–Vad har hänt? –Jag tog en simtur i floden.
–Med kläderna på? –Ja, så att de inte blev stulna.
Hur blir det med rummet?
–Det kostar $60. –Okej.
Tack så mycket.
–Vill du berätta om din dröm? –Vilken dröm?
–Det var inte så farligt. –Du flög i alla fall upp ur sängen.
Den handlade om en person från mitt förflutna.
–Förlåt om jag skrämde dig. –Plågas spionen av sitt förflutna?
Ja...! Mina drömmar är visst inte särskilt originella.
Tur att det inte är dina drömmar som intresserar mig.
Jaså? Vad är det då som intresserar dig?
–Jag har en idé. –Jaså?
Jag tror...
...att jag vet...vad idén går ut på.
–Vi ger oss ut och fiskar. –Jag visste att du skulle säga det.
Förlåt, jag måste ta det här. Jag är strax tillbaka. – Hejsan.
Det ryktas att du har tagit semester men det måste vara skitsnack.
–När kommer du in till kontoret idag? –Det blev lite för mycket, bara.
Du kan inte fly från dina problem.
–Sa du inte att jag skulle gå? –Det har jag inget minne av.
Hur mycket tid behöver dina känslor innan de kan komma tillbaka?
Jag har fantomsmärtor av att ha förlorat min högra hand.
Det var fint sagt. Vi ses på måndag.
Det gör vi.
–Hejsan. Får man bomma en cigg? –Javisst.
–Du gick på Jefferson, va? –Va?
–Jefferson High. –Nej, jag är på genomresa.
–Jag tyckte att jag kände igen dig. –Det får jag ofta höra.
–Jag ska också flytta härifrån. –Jaså?
–Vart då? –Jag vet inte än.
Jag hade ett jobb på gång i Kalifornien men det blev inget.
Jaha.
På andra sidan floden, i D.C., skrivs historia i detta nu.
Men den här hålan kunde lika gärna ligga en miljon mil därifrån.
Ja.
–Kan man få bomma en till, tror du? –Självklart.
–Ta två, du. –Tackar.
Sköt om dig.
Jag behöver ringa ett samtal.
Till nån jag litar på.
Jag litar inte på nån annan än dig.
Vi sitter fast på ett motellrum.
På andra sidan floden arbetas det febrilt i ett kontraspionageärende.
Jag kan åtminstone meddela vad jag vet och fråga vad de vet.
Okej.
Jag startade inte det här kriget men vill ta mig fan inte förlora det.
Nödsamtalet finns inspelat. Röstanalys visar att det är han.
Ja, men han är 17 år.
Han skickade en insatsstyrka på mig och har förstört min gräsmatta.
Hans ålder är knappast relevant.
Swatting tas på allvar i rätten. Många åtalas i avskräckande syfte.
Bra. Då avstår vår vän kanske från framtida aggressionshandlingar.
Han riskerar att hamna i fängelse – under lång tid.
Vänd andra kinden till.
Den enda rättvisan är Guds rättvisa.
Nåväl. Avvakta för tillfället.
Okej, chefen.
–Jag har ordnat lunch. –Jag har stämt träff med Polina.
Hon väntar redan på oss. Kom. Jag insisterar.
Vet du varför fiskar avskyr som pesten att fångas?
–För att de dör och blir uppätna? –Givetvis...!
Men det andra skälet till att de hatar det är...
Fisken jagar sitt byte i tron att den snart ska få äta.
Tänk dig att du beställer en cheeseburgare.
Saliven rinner till och du ska just ta första bettet när...
...cheeseburgaren äter upp dig. Så känns det att vara fisk.
–Det är jävligt stört. –Eller hur?
Direkt från ugnen.
För vår hälsa.
Ta för er. Det är stör.
Jag läste om en kille som följde sin GPS...
...långt ut på tundran.
Ursäkta mig. Jag är något trött. Jag har haft svårt att sova.
Jag har en läcka.
Det droppar hela natten lång.
–Förlåt, vad var det du sa? –Inget särskilt.
–Bra jobbat, Mae! Vilken bamse. –Jag lyckades!
–Den blir fin att äta. –Ja, men jag vill sätta tillbaka den.
–Varför det? –Släpp honom.
–På grund av vad jag sa? –Den kan inte andas!
–Jag tänkte ordna fisk till frukost. –Jag vill ha pannkakor.
–Ge honom en farvälpuss. –Nej, pussa honom du.
Han har en sjuhelsikes historia att berätta.
–Vi lär inte bli fiskekompisar. –Jag vill inte ha den sortens kompis.
Vilken sorts kompis vill du ha?
–Är allt som det ska? –Ja, jag...
–Måste ta det? –Rätt svarat.
Vi ses i stugan.
–Hej. Hittade du Vasili? Allt väl? –Ja.
Var är du nånstans? Varför kan du inte berätta det?
Vasili är inte särskilt... tillitsfull än så länge.
–Jag kommer dit. –Nej, det gäller även dig.
Varför litar inte Vasili på mig?
Han tänker väl att mullvaden kan vara vem som helst.
Han misstror alla. Han lever och vill fortsätta med det, tror jag.
Jag trodde att han visste vem mullvaden är.
Han bluffade. Han vet att det finns en mullvad men inte vem det är.
–Hur vet han det? –Hans vän berättade det. Arkady Volk.
Min far var rörmokare. Han berättade att för att lokalisera en läcka–
–häller man olikfärgade vätskor i respektive ledning–
–och ser vilken färg som rinner ut där det läcker.
Det kan finnas ben.
Jag visste att en av våra egna hjälpte fienden–
–och erinrade mig vad min far hade sagt.
Vi uppgav olika kodnamn för min källa–
–till alla som arbetar för oss–
–för att på så vis få veta vem som träffar Robin Larkin.
Är du okej?
Du fick namnet "Canary".
–Hon kan inte andas. –Det är just det som är meningen.
Det här är ett motgift. Erkänn och jag ger det till dig.
–Ge det till henne! –Är du förrädaren?
–Hon har erkänt! –Just det, och det här är straffet.
–Ge henne motgiftet! –Vilket motgift?
Andas... Andas!
Andas...
Nej, nej... Andas.
Hon arbetade för CIA.
–Måste jag se det, din sjuka jävel?! –Ursäkta mig, jag måste ta det här.
Din jävla idiot. Det var du.
–Vad menar du? –Du berättade för Sirin om mig.
Turner är med Sirin. Vi pratade just.
–Var befinner de sig nu? –Än sen? Sirin vet inte vem jag är.
–Va...? –Minns du inte? Var du så packad?
Du berättade om din mullvad inom CIA men nämnde aldrig mitt namn.
Sirin har bluffat.
–Jag borde ha berättat för dig. –Du borde ha hållit käften.
Men vet du vad? Det spelar ingen roll.
Jag lägger av. Går i pension.
Skulle inte det verka misstänkt?
Min bästa vän anses vara dubbelagent. Ingen kommer att ifrågasätta mig.
–Vi borde ta ett snack om det. –Nej. Du var på vippen att röja mig.
Om Moskva får nys om det ligger du pyrt till. Ha ett bra liv.
–Vad gäller det? –Thrush utredning om dig.
Den utredningen lades ner i brist på bevis.
Den har tagits upp igen. Jag vill ha tio.
Duvor är syntropiska.
Likt ekorrar, tvättbjörnar och råttor så lever de av människan.
De anses som skadedjur.
Syntropiska djur tolereras men är oälskade.
Du sårar mig verkligen.
–Fem. –Åtta.
Sju.
Senator Thrush vill åtala dig för obstruktion av rättvisan.
–Hur ska det gå till? –Nån har avgett vittnesmål.
Hon heter Mae Barber. Känner du ingen namnet?
–Jag skickar pengarna. –Snart. Det blir svårare från finkan.
Ursäkta mig, mamma. Det gäller mitt arbete.
–Hallå? –Det är krig. Gör dig redo.
–Mot en 17–åring? –Och hans mor.
Jag har kontakter inom kontraspionage som kan ge dig beskydd.
Du talar om anställda på CIA.
Så länge mullvaden är kvar är det bäst att jag går under jorden.
–Ditt avhopp har ett pris. –Ja, men inte mitt liv.
Men andra ska få betala med sina liv?
För att inte tala om alla som fortfarande lider på grund av dig!
Historien har sett värre saker. Förlåt att jag ljög.
Men jag har hjälpt CIA i åratal. Jag var en förbrukningsvara för dem.
När mitt liv vara i fara skickade de dig–
–och ett pass med en bild som inte ens liknade mig.
Jag riskerade mitt liv för ditt land.
För helvete...!
Vi måste få tag på Volk. Han är den enda som känner mullvaden.
–Du kommer inte i närheten av honom. –Kanske inte.
Men jag vet nån som gör det.
Håll henne utanför det här. Hon har redan pressats över gränsen.
Det är först när man når sin gräns som man får veta vad man är gjord av.
Bevakningen är på plats.
Det sägs att kung Salomo var särskilt fäst vid tjänaren Ahyah.
En dag hade kung Salomo besök av dödsängeln.
Döden tittade konstigt på Ahyah som hällde upp vin.
När Salomo frågade om det sa döden att han blivit förvånad–
–eftersom Ahyah stod på hans lista nästkommande dag.
När döden hade lämnat hovet skickade Salomo iväg sin tjänare.
Han red hela vägen till Arabien för att undfly sitt möte med döden.
Det var det sista Salomo såg av Ahyah.
Nästa gång Salomo träffade döden berättade döden en lustig anekdot.
Jag är full.
–Du skulle aldrig dricka mer, sa du. –Jag ljög.
Han sa att han varit förvånad att se Ahyah på Salomos hov–
–eftersom han inte förväntat sig att få se tjänaren i Jerusalem.
–Tack så mycket. –Det ser härligt ut. Tack.
–Nu har du inget emot att äta fisk. –Du ser vilken hycklare jag är.
Det måste ha varit kul att fånga den här stora jäveln.
Det är nog den största fisk jag sett! Den är helt enorm.
Dödsängeln var förvånad att se Ahyah i Jerusalem–
–eftersom han skulle träffa honom dagen därpå i Arabien.
Det är jättegott! Tänker du inte smaka på din lax?
Jodå.
Den vise kungen hade i försöken att hjälpa Ahyah undfly sitt öde–
–skickat sin favorittjänare till den plats där döden väntade.
Undrar vad han gjorde med de tjänare han inte tyckte om?
–Vad betyder anekdoten? Ja? –Den betyder...
–Tack. Sam Barber? –Ja...
Du är gripen. Res på dig, vänd dig om och lägg händerna på ryggen.
Stanna där. Stå helt stilla. Rör dig inte.
Ekaterina?
Jag tror att vi har en gemensam vän.
Jag behöver din hjälp.
Text: Mattias Gustafsson www.sdimedia.com