- I tidligere episoder: - Jeg fant 12 stråselskaper...
...som kjøpte legemiddelaksjer. Derfor ble hele kontoret mitt drept.
Det er en vanlig jobb for de andre, men du vil ha sannheten.
Joe Turner er som en sønn, og han gjorde ikke dette.
- En shot. - Får jeg spandere?
Jævla luremus.
- Dette er min kone Iris. - Hyggelig å treffe deg.
Den 11. september skal Ammar Nazari slippe ut pest.
Som opptakt til noe større.
Skulle ønske jeg var mer enn en enke for deg.
Du er mer enn det.
Innledningen er ferdig.
Abu-Saeed er smittet. Kureren er på vei.
Du legger ned pistolen nå!
Hun er ovenpå!
Kathy? Tilgi meg.
Han er mindre.
Folk ser alltid mindre ut i døden enn i livet.
Det skjer når sjelen forlater kroppen.
Kroppen blir nedbrutt.
Alle tror at håret og neglene fortsetter å vokse etter døden, -
- men det er bare huden som krymper. Derfor ser han mindre ut.
Ingenting vokser når man er død.
Jeg trodde du hadde sluttet å røyke.
Jeg har lett for å begynne igjen når det dør noen jeg er glad i.
Det er dumt.
Du er akkurat som ham. Vet du det?
Folk sier det, men jeg var ikke nok sammen med ham til å vite det.
Å være borte fra moren din og deg var heller ikke det livet han ønsket.
Da burde han kommet hjem.
Han nektet seg selv det han ønsket -
- fordi det som var viktig for ham, ikke var den verdenen han levde i, -
- men den han ville etterlate til familien sin.
Til sønnen sin.
- Du vil forstå mer når du blir eldre. - Jeg tror ikke det.
Det er i orden å gråte.
- Jeg gråter. - Når da?
Du ble født med en intelligens som gjør deg unik.
Du behandler ting raskere enn andre, og det er bra.
Men det kan også skape en illusjon i sinnet -
- av at du forstår ting du ikke forstår. Og du må lære å føle.
Det hjelper ikke hvor glup du er, for du kommer aldri til å forstå -
- hvordan det er å være menneskelig.
JEG VÅKNET I EN MØRK SKOG, DER JEG VAR PÅ VILLSTRÅ.
I EN MØRK SKOG
Hei.
- Hei. - Hva er dette stedet?
- Hvorfor danser du ikke? - Jeg kan ikke høre musikken.
- Dans med meg. - Jeg hører den ikke.
- Vil du ha en drink? - Nei.
En shot 1942.
Du havner på sykehus om du rører meg igjen.
- Hallo? - Jeg har dårlige nyheter.
Boyd Ferris ble funnet død hos Kathy Hales nabo.
Jeg syntes at du burde vite det.
Der oppe.
Har noen her lagt merke til en lapp -
- på Kathy Hales kjøleskap om å mate en katt?
Og var det noen katt i huset?
- Hvem sjekket stedet? - Vi var her to ganger.
Vi banket på, men vi hadde ikke...
Ja? Hva?
Hvor fant dere henne?
Vi bør snakke sammen.
To folk... mine folk...
...fant Kathryn Hale i går hos naboen hennes.
Turner var borte. Hale var ikke bundet.
De trodde det var noe mellom henne og ham.
- Som hva da? - Jeg vet ikke.
Men de ventet på at han skulle komme tilbake.
- Meldte de fra om det? - De fryktet en muldvarp på laget.
Hadde jeg ikke ringt deg, så du fikk advart ham...
...ville Joe dødd. En byttehandel. Jeg finner ingen glede i den.
Det var ikke du som gjorde det! Det var meg!
De ventet på Joe. Og så, da?
Han uskadeliggjorde den ene med pistolskjeftet og drepte Ferris.
Hvorfor ville Joe snike seg inn i et hus -
- der to føderale agenter ventet på ham?
Vi snakker bare fordi jeg leter -
- etter en versjon der jeg ikke fikk to drept!
- Den er ikke i ei flaske. - Gi meg en god grunn!
- Ellers angir jeg meg selv og deg! - Jeg forstår.
Jeg famler i mørkret her, men hvis jeg får gjette navnet på den -
- som var sammen med Boyd Ferris, vil du da prøve å ha et åpent sinn?
Gabrielle Joubert.
- Jeg lytter. - Jeg har lest mappen hennes.
Hun blir engasjert for å få ett utfall.
Drepte hun en amerikansk etterretningsagent?
Jeg tror hun myrdet 11 av dem. Jeg tror hun drepte Sarah.
Joubert er kanskje ikke den beste innfallsvinkelen for øyeblikket.
Det er én person jeg tror var innblandet, -
- og som kan ha gått glipp av muligheten til å rydde etter seg.
Hvem da?
- Hallo. Hva? Hva skjedde? - Jeg så ham.
- Hva? Hvem? - Han er i bakgården.
- Hvem er i bakgården? - Sov nå!
- Hva? - Onkel Joe.
- Det var et mareritt. - Det var virkelig.
Se på meg. Det var et mareritt.
- Kom hit. Se. Det er ingen der ute. - Jeg så ham.
Vil du gå ut og se? Greit.
Mamma!
- Jeg så Joe, bestemor. - Mamma ser. Greit? Det ordner seg.
Ser du det? Det er ingen her.
- Det var bare en skummel drøm. - Men jeg så ham.
Nei, du hadde bare mareritt.
- Litt tidlig til å lage mat? - Jeg skal til Mae.
Paraden av gryter og kondolanser.
Sov du noe i natt? Jeg våknet, og så var du borte.
Jeg burde ringt. Jeg håper ikke jeg skremte deg.
Jeg blir redd når du ligger der når jeg våkner.
Du har tatt alt dette veldig pent.
At du ikke har tatt opp hvor sint du var på meg...
- ...fordi jeg rekrutterte Joe. - Bob. Jeg forsto hva du mente.
- Noen nyheter? - Ingen gode.
Vær forsiktig, Joe.
Hvorfor må jeg til onkel Alan?
Vennene mine kommer, og det blir ikke morsomt for deg.
Hvorfor kommer de?
For å kondolere.
- Hva er å kondolere? - Å si at man er lei seg.
- Hva er de lei seg for? - For pappa.
Så de kommer, sier at de er lei seg og drar?
Nei, de har med seg mat. Og de snakker.
- Hva snakker de om? - Jeg vet ikke.
De sier nok pene ting om pappa. Hvor godt de likte ham.
Det høres hyggelig ut.
Greit. Du kan bli hos meg hvis du vil.
- Vil du det? - Ja.
- Og du, Sam? Vil du bli? - Nei. Til onkel Alan.
Greit. Vi setter ham av.
Vi har en mulighet. Nå gjør vi det.
Døra er åpen.
Antakeligvis en av ungene.
Du tar nederste etasje.
Stua er oppkoblet.
Kontoret.
Bakgården er oppkoblet.
Hva er det jeg ser på?
I midten til høyre. Charles de Gaulle, mai 2016.
Saeed Abu-Saeed. Han venter på et fly til Saudi.
Abu-Saeed drev et program for kjemiske våpen for Saddam.
Han var i Paris i to timer.
Hvem kommer innom og sier hei?
- Er det Ammar Nazari? - Ja.
- Hvorfor ser jeg dette først nå? - Nazaris ansiktet kom i nyhetene nå.
Hvis jeg laget en liste over de som kunne lagd det Nazari hadde, -
- så ville Saeed Abu-Saeed stått øverst.
Vent på det. Her kommer overleveringen.
Det ser ut som ei bok. Men hvem vet?
Dette stemmer ikke.
- Hvilken del da? - Ingenting av det.
- Fred være med deg. - Og med deg.
Gi meg papirene dine.
- Du. Gi meg papirene dine. - Her er de.
- Ha en velsignet Hajj. - For oss alle.
- Hvorfor er ikke Sammy lei seg? - Det er han, kompis.
Jeg tror at Sam junior finner ut av tingene i sin egen takt.
- Han er ikke Sam junior lenger. - Hva mener du?
Pappa er borte, så han er bare Sam.
Kompis! Dere lot døra stå åpen.
Hei. Jeg er så lei for det som hendte. Sam var en spesiell mann.
- Takk. - Hvordan klarer du deg?
Ifølge Frank jobber Joe Turner for russerne.
Det er så vondt. Først Elden Loramer, og nå dette.
Jeg får knapt puste når Dan kommer sent hjem.
- Jeg trodde du ville være hos alle. - Jeg tror ikke det.
Greit.
- Hvem sin kåpe er det? - Mrs. Watermains.
- Hva tok hun med seg? - Sin berømte snitsel, tror jeg.
- Hva er en snitsel? - En måte å lage til kylling på.
Du kommer til å like den.
Var det noen som sa pene ting om pappa?
- De syntes de var pene. - Men ikke du?
De har hjertet på det rette stedet.
Men det er tungt å høre sånt nå.
Vil du komme ut og hilse på?
- Nei. - Ikke det? Greit.
Beklager det hva jeg sa før, -
- om at Sam junior ikke er Sam junior lenger.
- Det er i orden. - Jeg tror jeg prøvde å såre deg.
- Jeg vet ikke hvorfor. - Det er tungt å miste faren sin.
Det er forvirrende.
Jeg mistet min da jeg gikk på college.
Jeg kan ikke forestille meg hvordan det er for deg.
- Vil jeg bli en jævla taper? - Nei! Hvorfor sier du det?
Pappa sa alltid at onkel Alan var en jævla taper -
- fordi han var så ung da bestefar Dave døde.
Hei.
Du kommer til å bli vidunderlig.
Greit. Fortsett å lese.
En collegekjæreste kontaktet meg på Facebook.
Forsikringsselger. Tre vakre barn og ei kone -
- som ikke blir urolig hvis mannen er sen.
Gamlekjæresten min døde av hjerteinfarkt i fjor.
- Absolutt. Takk for at dere kom. - Er det 1983?
Hyggelig å ses. Takk for at dere kom.
Jeg husker da vi alle fløy til Miami, -
- og Sam maste og maste om steinkrabber.
Sesongen var tre måneder unna!
Det er en god historie. Takk.
Jeg husker da vi alle var i et selskap, -
- og Sam hadde drukket litt for mye.
- Vi hadde gått ut... - Ha meg unnskyldt.
- Jude? - Hei, mrs. Partridge.
Hva tok du med deg?
- Quiche. - Skinke og ost?
- Vil du ha litt? - Jeg er ikke sulten.
- Hvorfor tar folk med seg mat? - For å gjøre det lettere...
...for familien som sørger.
Hva betyr det?
Å sørge er å savne en som er død.
Døden fører til mange nye ord.
Det er sant.
Snitsel.
De slipper nok ikke pappa inn i himmelen.
- Hvorfor ikke? - Han sa alltid at Gud er pisspreik.
En historie mennesker fortalte seg selv for å ha det bedre.
Hvor vil du at faren din skal være?
Under mrs. Watermains kåpe.
Det forstår jeg.
- Du kommer til å bli en fisk, Joe. - Det er greit.
Visste du at faren din, onkel Charlie og jeg hadde en eldre bror?
Onkel James. Pappa sa at han døde i Vietnam.
Ja, da jeg var på din alder.
Vi sto hverandre veldig nær, og det var veldig vondt da han døde.
- Hvordan døde han? - Han tråkket på en landmine.
- Husker du ham? - Veldig godt.
- Jeg er redd for å glemme. - Det gjør du ikke.
Jeg prøver å huske duften hans.
Jeg føler meg innelåst når jeg ikke klarer det.
Ja. verden blir veldig liten når det dør noen man virkelig er glad i.
Jeg ser ham i drømmene mine.
- Faren din? - Mannen som drepte ham.
Men... han er ingen mann.
Han er et slags uhyre.
Det er feil å se på ham som et uhyre, selv om han gjorde noe uhyrlig.
Iris. Hvordan går det? Så hyggelig å se deg ute.
- Jeg kan ikke bake. - Jeg har alltid en sånn i skapet.
- Jeg bærer den opp. - Mae.
Hei.
- Takk for at du kom. - Hvordan takler du det?
Jeg slo i stykker Sams kontor.
Jeg ødela stua for noen uker siden.
Hvor kjipt er dette? Alle de dumme paiene jeg har bakt.
Uten å ha noen anelse om hva de kvinnene gjennomgår.
Jeg...
Jeg har vært så lei for da du kom innom forleden dag.
Da du sa at jeg ikke visste hvem mannen min var?
Jeg er så lei for det.
Jeg har funnet ut at enker får røyke.
- Vil du ha en? - Nei takk. Ikke ennå. Jeg sier fra.
Jeg vet ikke mye mer enn deg.
- Bare at... - Bare hva da?
Hvor sprøtt dette enn virker, så må du love å holde det hemmelig.
- For begges sikkerhet. - Jeg lover.
Du vet at Elden var utro.
Vi gikk til rådgivning, og han sluttet.
Det ble bedre en stund. Så ble han snål igjen.
Han gikk ut om kvelden med dårlige unnskyldninger. Jeg var "paranoid".
Men en kveld gikk Elden ut med hunden, så jeg fulgte etter ham.
Jeg antok at jeg ville få se ham knulle en kvinne i bilen hennes.
Men istedenfor en kvinne... traff han to menn.
Den ene gjenkjente jeg ikke. Den andre var Sam.
- Sam? - De truet ham.
- Sam truet Elden? - Jeg har aldri sett Elden så redd.
Hva er det du sier?
Jeg gikk hjem og ventet. Klokka 3 om natta kom det en bil.
Det var en UP-betjent som fortalte at Elden hadde hatt en bilulykke.
At han var død.
Jeg sa at Elden hadde gått ut med hunden og ikke hadde tatt bilen.
Jeg gikk ut for å vise ham det, men bilen var borte.
Herregud, Iris. Nei. Han kan ikke ha gjort det.
De var venner. De var venner. Sam kunne ikke... Hva er det du sier?
- Jeg har beviser. - Hva?
- Vi må være forsiktige... - Hva slags beviser?
Jeg vil ikke si det. Jeg tror de overvåker huset mitt. Kanskje ditt.
- Noen vil treffe deg. - Iris. Du kan ikke bare si det.
Hun er fra myndighetene.
- Jeg må gå. - Vær så snill. Vent. Iris.
Vær så snill, bare et øyeblikk.
- Iris! - Nei, jeg burde ikke sagt noe.
- Du kan ikke bare gå! - Jeg har en båt.
Det er vanskeligere å høre noe på sjøen.
Kan vi ikke dra ut i helga?
- Greit? - Greit.
Mrs. Barber?
Jeg er spesialagent Sharla Shepard fra FBI.
- Jeg undersøker... - Hvem er du?
- Tok du med deg mat? - Kom hit.
Kan du vente på meg nede på Sams kontor?
- Nede til venstre. - Ja. Bra.
- Hei. Hvordan går det? - Jeg vil gå ut.
- Vil du gå ut og leke? - Ja.
- Har noen brutt seg inn? - Nei.
Nei, dette var meg.
Jeg tenkte rommet ville vise deg -
- hvor lite jeg visste om det mannen min drev med.
- Men du tror at han drev med noe? - Ektemannen min var en spion.
De gjør alltid noe.
Jeg mener noe han ikke burde gjort.
Jeg vet ikke.
Hvorfor gjorde du dette? Tror du at han etterlot seg noe?
Nei, jeg tenkte at han kanskje, -
- hvis han visste at noe skulle skje med ham...
At han hadde lagt igjen en beskjed.
Jeg har nettopp mistet en som sto meg nær -
- og vet litt om hva du gjennomgår.
Jeg tror at når man mister noen, -
- så vil alle de spørsmålene man aldri stilte, aldri få noe svar.
Jeg er ennå i fornektelse.
- Hvilken sorgfase er du i? - Den samme.
Takk.
Jude. Det går bra. Det er bare meg.
- Nei, nei. Jude! Helvete! - Mamma!
Hjelp!
Jeg så ham!
- Hjelp! - Kom hit! Hallo!
Er alt i orden? Det går bra.
Kom hit.
Jeg har funnet Turner. Han er ikke langt fra der du er.
Han har en FBI-agent i hælene.
- Hvem da? - Shepard.
Fanken!
Ikke rør deg, for faen!
Jeg har pistol.
- Jeg har ikke drept noen! - På magen, med hendene ut!
- Jeg kjenner deg. - Ansiktet ned!
Sarah var min venn! Dere hadde kranglet den morgenen hun døde.
Hun kunne ikke fortelle foreldrene om forholdet.
Til en kvinne. Hun var livredd for at du skulle forlate henne.
Hun elsket deg så høyt.
- Hva faen skjedde den dagen? - Det var to av dem.
- Jeg drepte ingen. - Og Hale?
- Agenten som døde? - De ble drept av den samme kvinnen.
- Kvinnen? - Ja. Ja.
Hun heter Joubert.
Faen!
Faen også.
- Fikk du ham? - Tydeligvis ikke.
Hvorfor ringte du ikke om det?
Han hadde et forsprang, så jeg løp etter.
Hva er det du ser på?
- Hvordan går det, agent? - Jeg har det bra.
- Du oppfører deg litt rart. - Vi har knapt snakket sammen.
Og du snakker til meg i en anklagende tone.
- Hva skulle jeg anklage deg for? - Jeg har ingen anelse.
Greit. Så jeg oppfører meg rart?
Herregud.
Allahu akbar.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com