www.titlovi.com
A sada priča za laku noć.
Nekada davno, postojalo je prelepo jezero.
Bio je raj.
Svi su tamo bili srećni.
Pa, ne svi.
Jer su dva pačeta patila od čudnog stanja.
Bilo im je dosadno.
I bili su željni da otkriju šta se nalazi iza njihovog udobnog malog jezera
Hajde. Hajde da pogledamo.
Ali tata je rekao da je opasno da napuštamo jezero.
Mi smo hrabri i snažni. Ne plašimo se ničega.
Tako da su odlučili da odu,
pravo u ruke...
grabljivaca!
Bili su opkoljeni, zarobljeni.
Ali pačići se nišu plašili.
Mali heroji su napali grabljivca, i...
umrli su. Kraj.
To je sve? Mrtvi su? -O, da. Nema preživelih.
Ali kako? -Hoćete detalje? U redu.
Dakle, prvo, čaplja ih je prepolovila... -Samo trentak.
Vaš otac je ponovo ispričao pogrešno prieu.
Ono što se stvarno desilo jeste:
Čaplja je videla da su se izgubili,
pa im je ponudila pomoć. -Pem, to je čaplja.
Psiho ubica napravljena da jede patkice.
U redu, dobro.
Čaplja se spremala da ih pojede.
Ali njihovi roditelji su stigli u pravi čas i spasili su ih.
O, ne, ne, ne.
Njihovi roditelji su stigli, ali bilo je prekasno.
O, Dekse, ne brini. Biae dobro.
Stvarno, tata? -Da, naravno.
Zgnječene patke, i one mogu da postignu velike stvari.
Sve dok ostanu u jezercetu daleko od opasnosti sveta,
kao što su čaplje i medvedi i vukovi
i oluje i cikloni
i tornada i krokodili i otrovne pečurke...
Dobro. Sad stvarno moram u krevet.
...i sabljozubi tigrovi...
Šta se desilo sa drugim pačetom?
Je l' i ono bilo zgnječena? -O, ne, ne, ne. Ne brini, Gven.
Pačići su bili bezbedni.
Samo su se uputili nazad ka jezeru.
Ali još jedan grabljivac je došao i... -I poželeo im je dobar dan.
Kraj. To je to.
Dobro.
Laku noć, mama. Laku noć, tata. -Laku noć.
Šta?
Svaki put kada ti ispričaš prieu, Gven skvasi svoj krevet od grančica.
Stvarno? To je sjajno. Vidiš? To znači da ona uči, Pem.
O, uči šta? Da nikada ne bi trebalo da napušta jezero?
Upravo.
Veruj mi, ja je učim veoma vrednim strahovima.
Ja bi trebalo da znam. Živeo sam sa njima čitav svoj život.
Kao što smo i svi.
Laku noć, dušo.
Laku noć, srce.
MIGRACIJA
Priprema, pozor, kreni! -Hajde, Gveni! Hajde!
Idemo. Idemo. Pobedi tatu. Pobedi tatu.
Hajde, hajde! O, da! Tako je! -O, izgbuio sam.
Da!
Hej.
Zdravo.
Da!
Moje! -Ti si najgora! -To je moje. -Imaš ih na hiljade!
Hvala, tata.
U redu, ljudi. Zapamtite da uberete sveže lišće.
Dobro, tata.
Da li je ovaj dobar, tata? -Savršeno.
Nastavi još da tražiš.
Ljudi! Ljudi, morate nešto da vidite.
Neverovatno je. Hajde, hajde. Dođite svi. Hajde.
Pogledajte! Rekla sam vam. -Da.
Zar nije prelepo? -Ovo je strava!
Jeste li ikada videli patke kao što su ovakve?
Pogedajte to. Mora da migriraju.
Deluju tako misteriozno i egzotično.
Pitam se odakle su doletele. Možda bi trebalo da ih pozdravimo.
Hoćemo li? Ne. O, pogledajte ovo perje.
Ne, želim da znam. Hajde da ih pitamo. Mek, hajde.
Da, ne, dobro sam. -Ma daj.
Nikada nismo upoznali nekog novog.
Dobro, u redu.
Dobro, deco, hajde da idemo da upoznamo mamine nove prijatelje.
Deco? Deco? Deco?
Prilieno dobar napredak, a? -Da. Moraš da voliš vetar u leđa.
Da. -Zdravo. -Zdravo.
Dobrodošli na jezero. -Hvala. -Zdravo.
Ćao. -Lepo perje. -Ne bi trebalo da smo ovde, Dekse.
Tata će se ljutiti. -Vrati se kod roditelja, Gven.
Zdravo! -Dekse! -Šta to radiš? -Ne želim da me ubiju!
Pusti me, ti mala pernata bradavice!
Dobro, ja sam pernata bradavica? Ti me čak ni ne poznaješ.
Ne, ne, ne. Ona je pernata bradavica.
Ti si veoma lepa bradavica. Mislim bradavičasta patka.
Mislim... -Šalim se.
Da.
Ćao. Ja sam Kim. -Ćao. Ja sam Deks.
Dobrodošla na Losovo jezero. -"Dobrodošla na na na na."
Ti i tvoje jato možete da ostanete ovde koliko god želite.
Mogao bih da ti pokažem okolo.
Mislim ovo je manje više to, ali...
Hvala.
Ali mi samo prolazimo na putu ka jugu. Tamo ćemo da provedemo zimu.
Gde vi idete?
Mi zimu provodimo ovde da bismo izbegli psiho ubice kao tvoju...
Izvini. Bradavica.
Eekaj. Znači ne idete nigde na zimu? -Jok.
Definitivno bi trebalo da pođete sa nama.
Molim? Stvarno? -Da! Tvoje jato bi potpuno moglo da se pridruži našem.
O, moj Bože, ovo će biti baš kul.
Zavolećete migriranje. Sunce, pesak.
Čekajte. Volite li tropsku hranu? Jeste li probali banane? -Ja ne...
Zavolećete ih!
Pridrži ovo. Ja ću da idem da pitam mog tatu.
Tata! Tata! -Šta se upravo dogodilo? -Tata!
Ne znam ali ti si u nevolji.
Dekse! Gven!
Jeste li ludi? Ne možete samo tek tako da odete.
Naterao me je da to uradim! -Molim?
I razgovarao je sa devojkom. -Devojkom? -Gven!
Da, i rekao mi je da hoće da je oženi.
Molim? Ja to nisam rekao! -Rekao si svojim očima.
Tata, on me udara! On me udara! -Hej, hej, hej! Dosta! Dosta!
Okrutnost braće i sestara! -Dosta.
U redu. Zdravo. Ćao. Ćao. Veliki pozdrav.
I dobri smo. Idemo. -Mek. -Šta je? Rekao sam ćao.
Nasmejao sam se. Napravio sam kontakt s očima.
Sve sam uradio.
Hej. Čuo sam da hoćete da se priključite našoj migraciji.
Izvini?
Idemo nazad za Jamajku. Jeste li ikada bili tamo?
Ne. -Tako je čarobno.
Kunem se, postoji čak i svetleća laguna gde voda sija.
Vau. Zaista to želim da vidim. -Pa, onda je sređeno.
Vaše celo jato može da nam se prikljuei. Ovo će biti sjajno.
O, Bože. To je... To je tako lepo od nas.
Čekaj, čekaj, čekaj. Mislim da ovde postoji mali nesporazum.
Nažalost, ove zime smo sprečeni.
Zar nismo, Pem? Jer imamo nešto, i onda...
Imamo još nešto posle toga. Tako da, znate šta? Ne možemo da idemo.
Ali vi ljudi idite. Lepo se provedite.
I, znate, recite svetlećoj vodi da smo je pozdravili.
Pa, možda sledeće godine, onda?
Važi. Sledeće godine!
Pa, pretpostavljam da nam je vreme da pođemo.
Srećan put.
Hvala.
Uživajte u... jezeru.
Jako mi je žao što ne možeš da imaš decu sa njom.
To je bilo tako... nepristojno! -Znam.
"Uživajte u jezeru." Ko to govori?
To je samo loše roditeljstvo. -Ne oni. Ti.
Ja? -Da, ti.
Dobro. Pa malo sam se zaneo. Ali migracija?
Kakva glupa ideja.
Dobro. Nemoguć si. -Zašto?
Zato što sam nam pronašao bezbedno mesto da živimo
i zato što smo srećni ovde? -Misliš ti si srećan što ti živiš ovde.
Molim? -Ja sam želela da odemo odavde i da vidimo svet.
I ja, tata. -Da. Ja hoću da odem u Jamaj... Jam...
tamo gde prave džem.
Vi... stvarno hoćete sve te stvari?
Da. -Da. Stvarno? -Da.
Neaete da poboljšamo kuću?
Ne! -Ne! -Da. Mislim... mislim ne.
Znate li šta može da se desi na toliko dugom putu?
Kakav bi ja to otac bio kada bih stavio svoju malu živinčad u opasnost
bez razloga osim šanse za odmor na Karibima?
Otac koji zna da je za njegovu decu bitno
da vide ostale delove sveta.
Mek, ni u životu ne želim ovo da propustim
zato što se ti plašiš da napustiš ovo jezero.
Nije reč o migraciji.
Već je o avanturi.
Da vidimo šta još život ima da nam ponudi.
Da li je to malo strašno? Naravno.
Ali zar nije vredno toga?
Nije, Pem. Nije stvarno.
Stvarno moraš da otvoriš oei, Mek,
pre nego što sve propustiš.
Hajdemo, deco.
Striče Dene, šta ti radiš ovde?
Ne znam.
Mora da sam ponovo odlutao iz svog gnezda.
Budi dobar dečak i vati me tamo. Poguraj me malo
Dobro.
Hvala ti.
Čuo sam za malu svađu u porodici.
Moram da kažem...
U pravu si. -Šta... Jesam?
Molim te. Šta je sve sa tim putovanjem?
Mislim, zašto ne možemo da budemo zadovoljni
sa onim što već imamo? -Pa, da.
Mislim, ovde imate hranu.
Imamo jezero ovde. Zar ne?
Da. Hranu, jezero. -Zašto bi išli negde drugde?
Drži se svojih verovanja, mali. Ne menjaj ih ni zbog koga. -Tačno.
I zvaršićeš isto kao i ja. Srećan. -Da.
Zdrav. -Da. -I potpuno sam!
Da! Čekaj, šta? -Tako je.
Živećeš san.
Opa, to je bilo iscrpljujuće. Samo ću da se odmorim ovde.
Na noge lagane, patke!
Ima da provedemo dan. Gore sa njima.
Idemo, hajde, hajde! Evo doručka.
Tata, šta to radiš?
Izvlačim vaše perje iz kreveta. Hajde. Moramo da se spremimo.
Mek, da se spremimo za šta?
Ništa. Samo, znaš,
za našu veliku, super zabavnu porodičnu migraciju!
Šta?
Kladim se da to nisi očekivala.
Jesi li ozbiljan? -Da.
Avantura u potpuno nepoznato.
I ima da mi se svidi.
Je l' ovo stvarno?
Kako to misliš, "Je l' ovo stvarno?" -Stvarno idemo?
-Da -Na migraciju? -U Jamajku?
Da -Zajedno? -Da. -Baš svi? -Da. Uključujući i tebe?
Da! Svi idemo na migraciju u Jamajku.
Na kom jeziku bi trebalo da ti to kažem?
Hvala, tata.
Nema na čemu.
Znala sam da je ostalo još avanture u tebi.
Čekaje, čekajte, čekajte!
Striče Dene, ideš i ti!
Gven, ne. ne. -Ne, ne, ne. -Idemo u Jamajku.
Ne. Mislim da nema šanse, mala. -O, molim te, striče Dene.
Jok. -Šteta što neće da pođe, dušo.
Pokušali smo. Šta još možemo da uradimo? Hajde da odemo.
Molim te...
Kad te lepo molim? -Opa. To je uspelo.
Ne mogu da je odbijem.
Pogledajte. Pogledajte koliko je slatka.
Da! Stric Den polazi! -Ne, ne polazi.
Stric Den, stric Den. -Stric Den, stric Den... -O, stvarno?
Stric Den, stric Den. -Stric Den, to sam ja. -Da.
To! -To
Idemo. Hajde da se prekontrolišemo.
Torzija repnog pera? -Provereno.
Raspoređivanje krila? -Provereno.
Položaj glave pre poletanja? -Provereno.
Hajde da poletimo.
Da!
U redu, svi, dosta sa izmotavanjem.
Formacija "V".
Da! -Pogledajte me! -Hvala, tata!
Da, ovo je strava! -Pa, bolje se navikni na to.
To je čudno. Moj unutrašnji kompas je možda malo zarđao,
ali siguran sam da idemo ka jugu.
Da, idemo, ali zašto smo mi jedine ptice koje idu ovim putem?
Hej, deco, ne brinite. Bićemo dobro.
Evo nas zajedno. U avanturi smo.
Obećala sam avanturu i ovo je tačno ono što sam obećala, a?
Nećemo preživeti, zar ne? -Striče Dene! -Možeš da mi kažeš. Ne smeta mi.
Ja sam veliki dečko. Ja sam velika patka.
Ne, ujka Dene sve će biti dobro.
Nije li tako, Mek?
Ja... -Mislim da, mama je u pravu.
Ovo je zabavno.
Ovo je stvar koju ćemo pamtiti tokom sledećih godina.
Ima da je se setimo i da se smejemo.
Čaplja. -Ona iz tatinih priča.
Ultimativni ubica pataka. -Ne paničite.
Čaplje ne mogu da vide svoj plen ako je miran.
Zdravo, patkice.
Blefira.
Pa, recite mi, šta lepa mala porodica pataka
radi ovde na hladnom i mokrom?
Ništa. Dobro smo. Uživamo u tome.
Ali mora da se smrzavate ovde.
O, ne, ne smrzavamo se. O, ne, ne. -Dođite.
Dozvolite Erin da se pobrine za vas u svom malom toplom gnezdu.
Uđite. Hajde, hajde, hajde. Hari!
Hari, pogledaj. Pogledaj šta sam pronašla.
Finu malu porodicu putujućih pataka.
Pataka.
Dobro. Drago nam je da smo vas upoznali.
Ćao. -U žurbi ste, zar ne?
Ne želimo da vam smetamo.
Izgledate zauzeto propadanjem. -Ne smetate uopšte.
Ali možda čaplje nisu
dovoljno dobre za vas patke?
Ne, naravno da ne. Srećni smo što ostajemo.
Dobro! Dozvolite mi da vam spremim krevet.
Šta vam oni rade, rastrgnu vas, onda vas pojedu?
Dene. -Ne znam kako to rade. Kakva je metoda?
Hej. Začepi.
Probudite me kada bude bio na mene red da budem pojeden.
Šta? -Šta to radiš, Pem?
Pa, ne znam. Ja samo... ne želim da ih uvredim.
Zar ne vidiš da hoće da nas pojedu? -Ja ne želim da budem pojedena!
Pa, ona ne može da nas pojede. Ona nema zube.
Pa, šta ako nas prvo iseče na komade?
Ne želim da budem isečena na komade...
Izvinjavam se? -O, šta si rekla? Ne, ne.
Samo smo pričali da je vaše gnezdo tako divno.
Zar nismo, deco?
O, hvala vam.
Preselili smo se ovde pre par godina.
Nekada smo stalno migrilali kao vi.
Hari je bio takav avanturista. Neustrašiv predator takođe.
Mogao je da uhvati svaki plen jednim brzim kljucanjem.
To su bila dobra stara vremena.
Sada je Hari previše star.
Ja sam ona koja donosi hranu u gnezdo.
Ali, u svakom slučaju, mora da ste iscrpljeni.
Evo vašeg kreveta.
Nema šanse da ću da spavam u tome.
Ali to je naš najbolji krevet.
I savršen je. Hvala.
Hej, pazite ovo. Čak je udobniji od našeg gnezda.
Da, naravno.
I masniji je.
Izgleda da je vaš poslednji gost još uvek ovde.
I mrtav.
Hvala.
Nema na čemu, slatkiši.
Čvrsto spavajte.
Ne dozvolite stenicama da ujedaju.
Dobro. Prošla je oluja. Idemo. Deco, deco, probudite se.
Pem, moramo da idemo odmah. -Šta?
Odmah! -Odmah? -Šta je sa stricom Benom? -Dobro je.
Kada se probude, poješće ga. To će nam dati više vremena da pobegnemo...
Budna si. I gledaš pravo u nas.
Bonus.
Nije trebalo da ustajete iz svog kreveta.
Noć je vreme kada grabljivci vole da se hrane.
Sklanjaj se od moje dece.
Hajde da ovo obavimo brzo!
Bežite, deco, bežite! -Pusti me da ih uhvatim!
Hari, uhvati ih!
Krenite ka vratima!
Hajde, hajde!
Sklanjaj se!
U redu je, deco.
Budite samo mirni. -Ne, ne, ne.
Molim vas nemojte da nas pojedete. Nismo se još ni olinjali.
Kad vas lepo molimo? -Obećavam vam da ovo neće boleti.
Ne!
Imam vas!
Hteo je da vas proguta u jednom zalogaju.
Nevaljala riba. Nevaljala riba!
Ti... ti si ih spasila?
Nije to bilo ništa.
I imamo doručak za sutra. Je li tako, Hari?
A sad u krevet.
Jeste li sigurni da već morate da idete?
Puno ćete mi deco nedostajati. Tako su slatki.
I tako ste dobrog ukusa.
Možda ću vas pojesti.
Šalim se.
Ili ne?
To je šala!
To je šala.
Jako smešno. Dobro.
Vreme je da krenemo. Hvala na svemu.
Zbogom.
Nisam poljubila Harija za zbogom!
Ne, ne, ne. Pošalji mu poljubac.
Ne, ne, ne, ne moraš da se približavaš.
Dobro si tamo. Ćao, Hari. Hvala ti puno.
Ne zaboravite, svratite kada se budete vraćali.
Kakva luda noć, a?
Da.
Šta kažeš na ono kada je izvukla tiganj?
O, moj Bože! Sa još uvek mrtvom ribom tiganju?
Mrtva riba. -Zastrašujuće.
Zar ne? Ipak, divne ptice.
Divne. Divne ptice.
Ljudi! Dođite gore!
Morate da vidite ovo.
Hej, hej. Dekse, hajde da zadržimo avanturu tamo gde mogu da te vidim.
Hajde! Probaj tata!
Dobro, dobro, ovo je prilično dobro,
ali verovatno bi trebalo da se vratimo na...
Nemoj da si tako staromodan.
Da!
Zdravo!
Bu! -Opa! Tata!
Hej, pazite. Hej!
Imam te!
To je bilo zabavno.
Hajde da se spustimo pre nego što se izgubimo.
Molim te, tata, hajde. Samo još malo. -Molim te, tata?
Dobro, dobro, samo još malo duže.
Šta je to?
Ljudi, jeste li dobro?
Da! Kakvo letenje. Hajde da to ponovimo.
Da!
Vaša majka. Gde je vaša majka?
Pem?
To nije vaša majka.
Ovde gore! Doletite gore. Možemo mnogo bolje da vidimo odavde.
Pem! Jesi li povređena negde? -Šta?
Boli li te nešto? -Dobro sam
Kako se zoveš? Koliko perja držim?
Hej. Dobro sam.
Hvala nebesima.
Dobro. Hajde svi. Pripremite se za poletanje da bismo mogli da odemo...
...odavde.
Kakvo je ovo mesto?
Ne znam. Nikada ranije nismo bili ovako daleko.
Striče Dene, jesi li ikada ranije bio ovde?
Striče Dene?
Zdravo? Ljudi?
Bilo ko?
Ne volim visinu.
Striče Dene? -Da, ja sam! Stric Den je!
Striče Dene!
Pa, vodio je dobar život.
Šta? -Dolazimo po tebe, striče Dene!
On bi želeo da nastavimo bez njega.
Hajde, on je bio takav.
Pa, zdravo.
Brišite, brišite!
Golubovi.
Striče Dene! -Striče Dene!
Striče Dene, gde si? -Striče Dene! -Striče Dene?
Šta ako je nešto pojelo strica Dena?
Dušo, obećavam ti, ne bi ništa nikad želelo da pojede strica Bena.
Striče Dene.
Bežite od mene!
Stižem
Hej, čekajte! Čekajte!
Bežite od mene! Bežite od mene!
To je moj sendvič. Polizao sam ga, polizao sam ga!
Ne smete da ga pipnete jer je pačja pljuvačka na njemu
Striče Dene! -Sklanjajte krila sa mog strica!
Deks, Gven, čekajte! Ne prilazite mojoj porodici!
Sklanjajte se! Sklanjajte se! Sklanjajte se!
Bežite odavde, vi odvratne, odvratne štetočine!
Ko je to rekao?
Pitala sam, "Ko je to rekao?"
Dođi ovamo, klipane.
Ponovi.
Koji deo?
"Odvratne, odvratne štetočine."
Nek se zna da sam hteo da kažem "odvratne štetočine."
Što ne govorim da je dobro,
ali nisam udvostručio "odvratne" štetočine.
Od vas pataka mi je muka, znate to?
Ceo dan vas ljudi hrane po parku,
ali to nije dovoljno za vas. Ne, ne, ne.
Morate da dođete na našu teritoriju.
Morate da kradete našu hranu.
I onda nas vređate?
Molim? Ne, ne, ne, ne, nisam...
Ime! -Mek.
Pa, "Mek," ja sam Čamp,
i ja sam vođa ove grupe vrednih ptica
koju si upravo nazvao štetočinama.
Dobro, dobro.
Dakle slušaj, Čamp (glupačo)...
Kako si me upravo nazvao?
Izvini. Mislio sam da se zoveš Čamp.
Da, Čamp, da. Tako se zovem. Zašto?
Tako je. Dakle slušaj, Čamp...
Kako si me upravo nazvao?! -Izvini.
Da li svi ostali čuju "Čamp" ili...
Kako si... Šta? -Dobro, dobro.
Mislim da postoji mali nesporazum ovde.
Izvinjavam se. Hoćete li me izviniti? Prolazim. Hvala.
Dobro. Zdravo. Ja sam Pem.
Delim svoj život sa njim, tako da sam bolno svesna
svih glupih stvari koje izlaze iz njegovih usta.
O da, to je istina. Jeste.
Ali uveravam te, nije mislio ništa loše.
I da pokažemo našu zahvalnost za tvoje razumevanje u ovoj situaciji,
šta kažeš da podelimo ovaj sendvič pola-pola?
80-20. -60-40. -70-30. 65-35.
68-32! -67-33!
Imaš dogovor. -Striče Dene, preseci sendvič.
Ne želiš da ponovo probaš pola-pola?
Striče Dene! -Dobro, dobro.
Ti, sviđaš mi se. -Hvala, Čamp.
Izvinjavam se što sam vas gnjavila, ali...
ponekad postanem senzitivna, to je sve.
Mi golubovi, i mi imamo velika srca.
Zar nije tako, ljudi?
Naravno.
Samo smo želeli da budemo voljeni. -I poštovani.
Da.
Tako da šta god da vam treba... mislim bilo šta...
Čamp će vam pomoći.
O, stvarno? Jer smo se potpuno izgubili.
Pokušavamo da stignemo do Jamajke.
O. da. da. To je u Kvinsu, zar ne?
Više južno. Kao, Karibi.
O, ta Jamajka.
Imam ortaka koji zna to mesto kao svoj džep.
Misliš da će nam pomoći?
Da. Mislim, to mu je malo bolna tema,
ali, sigurna sam da neće biti problem.
Hajde, golupčići, nemamo ceo dan.
Ovim putem.
Vau. Mama, rasturaš. -Da.
60-40! -70-30! -60 000-3 500!
Nisam znao da možeš da budeš tako jaka.
Stvarno, Mek?! Nisi to znao?
O, ne, ja...
Kapiram. To je dobro.
To je veoma dobro.
U redu, moji mali klipani, hajde da krenemo,
Da li se sališ? Nećemo da letimo kroz
ovu ludu smrtonosnu zamku od grada ponovo.
Ma daj, to nije ništa. Samo ostanite blizu mene,
i sve će biti u redu.
Dobro sam. Da, ne, dobro sam!
Da.
Dobro sam. Još uvek sam dobro.
Možemo mi ovo.
Promašio si, autobuse!
Možda da se ne držite suviše blizu.
Izvoli, moja mala princezo.
Hvala ti!
Gveno! Imam te, Gven. Imam te.
Vidi! Vidi, evo je. To je Jamajka
Šta?
Evo nas.
Dobro, dakle...
Čekaj, gde je naš tip?
I šta je to?
A, to? Ne brini za to.
Ali verovatno bi trebalo da vas upozorim,
Delrojev vlasnik je kuvar.
Kuvar? Da. Kuvar.
Kao grabljivac osim umesto da te pojede,
on te hrani grupom mnogo lenjijih predatora.
Ovim putem.
Posle tebe.
Hej.
Obala je čista.
Hej, Delroje.
Kako ide? Prošlo je neko vreme.
Dobro izgledaš. Daj mi malo pera.
Dovela sam ti finu porodicu pataka.
Moraju da te pitaju nešto.
Pa, g. Delroje,
tako mi je drago da smo se upoznali.
Znate li put za Jamajku?
Znam li put za Jamajku?
Rekla sam vam. Malo je senzitivan zbog toga.
Rođen je i odrastao je tamo. -Šta se desilo?
Kuvar ga je zgrabio usred noći.
Sledećeg dana, matori Del je od slobodne ptice postao ptica u kavezu.
Hajde, D. Samo im reci kako da dođu do tamo.
Odletite do velike zelene statue, letite pravo na jug 5km,
zatim na istok 2km, zatim na zapad 16km,
onda letite na jugozapad 2km, zatim jug-jugozapad 3km...
...i na jug-jugozapad do kraja puta.
I nemojte da stanete dok ne vidite maglu
koja je na vrhu prelepih plavih planina.
Ne možete da promašite.
O, ne, ne, ne, ne. Ne, nemoj da plačeš, veliki crveni.
U redu je. Nismo mislili da te uznemirimo.
Jamajka!
Nedostaje mi moja porodica.
Devon. I mali Doni. Dolores. Didi.
Vinston!
To mi je rođak.
Tata, nećemo stvarno da ga ostavimo ovde, zar ne?
Izgleda tako skučeno u tom kavezu.
Hajde, izduvaj. Duvaj.
Ne postoji ništa što možemo ovde da uradimo, Dekse.
Mogli bismo da uzmemo ključ. -Ne, mali. To je nemoguće.
Zašto? Gde je?
Tamo dole.
Kuvar sve vreme drži taj ključ uz sebe.
I verujte mi, ne želite da idete nigde blizu tog ludaka.
Ako vas uhvati, pretvoriće vas u patku sa pomorandžom.
Šta je patka sa pomorandžom?
To si ti sa pomorandžom na vrhu.
Znate šta? Ljudi, ne brinite.
Ići ću da ga uzmem. -Šta? Ne, ne, ne.
Tata, u redu je. Mogu ja ovo. -Ne, ne možeš ti ovo.
Ali samo zato što se ti plašiš od svega na svetu
ne znači da i ja moram da se plašim.
Dobro. Znaš šta?
Ja ću da idem po ključ. -Kul. Idem sa tobom.
Ne. Ti ostaješ. -Tata!
Ostani ovde.
Kako ide?
Šta ti radiš ovde? Rekao sam ti da ostaneš tamo.
O, nema šanse da ću ti prepustiti svu zabavu.
Idemo.
Tamo.
Evo.
Uhvati me za rep da bih mogla da uzmem ključ.
Požuri.
Pem. -Još malo. -Pogledaj.
Pem. -Još malo.
Pem. -Malo bliže.
Pem!
Imam ga.
Kreni, kreni, kreni!
Patka sa pomorandžom!
Šta?
Salsa utorak.
Gotovi smo! -Ne paniči, Mek.
Ne mogu da se suzdržim. To me opušta.
Mek, izvući ćemo se, u redu? Moramo da budemo optimistični.
Optimistični? Kako sad možemo da budemo optimstični?
Pa, ne znam, ali ako paničimo,
nikada nećemo pronaći naš izlaz!
To je to.
Šta to? -Šta god da radiš,
nastavi.
Misliš ovako?
Da, Mek. Funkcioniše.
Možemo mi ovo, Mek.
Dobro, prati me.
Tata, mama, bili ste neverovatni.
Hvala ti, Gveni, ali sada smo malo u žurbi.
Pem, ključ. -Evo.
Dobro. Hajde da uradimo ovo.
Požuri! Požuri!
Ne, više ka desno. Ka desno, i okreni. -Ne, ne, ne. Moje desno, Tata.
Mek! -Dole, Dole. -Ne, guraj. -Ne, ka desno. -To je to!
Sad, zadrži i okreni. -Ne, tata. -Hajde! -Je l' moram ja to da uradim?
Guraj! Šta se dogodilo?
Čekaj, gde je... Gde je ključ?
Progutao sam ga. -E, to je užas.
Ispljuni ga. Moraš da ga ispljuneš!
Radim na tome. Radim na tome.
Hajde, Mek.
Dobro, zaista je blizu, i zaista izgleda ljuto.
Mek!
Ispljuni ga već jednom. -Ne, ne, ne!
Hajde! Požurite!
Hajde, deco.
Zajedno. Ispljuni ga!
Ovo ne funkcioniše!
Proždrljivac ptica dolazi!
Imam ga!
Slobodan sam!
Da, prijatelju!
Uspeli smo!
Hvala vam!
O, uspeli ste. Ne mogu da verujem.
Bio sam u kavezu, a sada nisam.
Unutra, a sada nisam. I uspeli ste!
Svi vi.
Ali ti...
ti divlja patko, ti.
Ti mora da si najhrabrija patka koju sam ikada sreo.
Ja nisam toliko...
Nisam toliko hrabar. -Šta?! Znao si za opasnost.
Svakako si uspeo. Kako to zoveš?
Da, u pravu si. Pretpostavljam da je to jedina reč koja opisuje ko sam.
Jeste li čuli to? Nazvao me je hrabrim.
Znači hoćete da idete na moje ostrvo, a?
Biću počastvovan da vas odvedem tamo lično.
Uradio bi to?
Za vas, sve bih uradio,
Zato što ja mogu sve!
Mogu da idem ovde, ili bih mogao da idem ovde.
Slobodan kao ptica!
Tako je. Jer sam ja ptica!
Nisam mislila da ću ikad ovo reći, ali,
ti si jedna ozbiljno hrabra ptica.
Pa, hvala, Čamp. Nisi ni ti tako loša.
Da, znate, dobijam ovde gore malo vode.
Brišite, lude patke. Idite odavde.
Ćao, Čamp. -Ćao, Čamp. -Ćao, Čamp. -Hvala ti!
Hvala na svemu. -Vidimo se, Čamp.
Ne zaboravi gde si nabavila taj sendvič.
Ćao, seoski klipani. Volim vas.
Ne mogu da verujem!
Za nekoliko sati, stići ćemo do obale.
Onda ćemo malo preći preko okeana,
i napokon ćemo stići do moje domovine!
Hej, Delroje, da li je istina da more sija noću na Jamajci?
Zato što to zvuči neverovatno čarobno.
Čula si za to, a?
Šta god da tamo očekuješ...
biće čak i bolje.
Jamajko, stižem kući!
Stižem, stižem. -Mama?
Stižem kući.
Stvarno je loše. -U redu je, Gven.
Možeš to da radiš dok letimo.
Ovde? Ali mogao bi da me vidi bilo ko.
Ne gleda niko, Gven.
Znaš? Ići ću napred.
Šta se dešava?
Imamo situaciju broj dva.
Je l' sve u redu? -Tata! Ne gledaj! -Izvini, Gven. -Šta to radiš?
Moja greška. Moja greška.
Mama, ne mogu to da uradim ovde.
Možemo li da sletimo? -Ne, nećemo sleteti, Gven.
Dovoljno si stara da možeš to sada da uradiš u vazduhu.
Ali to je preveliki pritisak, i raste.
Ne raste. Mi smo ptice. Svaka ptica to radi u vazduhu.
Šta ako neko dole gleda? -Niko dole gleda.
Rekla sam ti, nećemo sleteti. Nema šanse da sletimo.
Jesi li sigurna da niko ne gleda? -Gven patko!
Uradi to sad ili odlazimo bez tebe.
U redu, u redu.
Savršeno je sposobna da radi svoje stvari u vazduhu,
a ipak evo nas ovde. -U redu je, Pem. Samo je pusti.
Ima li neko mahovinu? -Samo upotrebi list!
Neko gleda! Neko gleda!
Tamo! Neko gleda! -Gde? Gde?
Pratite me, i budite blizu. -Vau! Stvarno, tata?
Kul. -Dopada mi se tvoj duh, čoveče.
Ljudi?
Jeste li sigurni da je ovo bezbedno? -Ne brini.
Ta divlja patka je na putu duše,
i ja kažem da ga pratimo.
Ali za svaki slučaj, izvadi svoje kandže.
Ipak nisam sigurna da patke imaju kandže.
Sad počešite leđa
i usmerite svoja krila ka nebu.
Udahnite.
I izdahnite.
Odlično, učenici.
A sada položaj jajeta.
I izležemo se
sa novorođenim zvukom.
Vrlo dobro. I ponovite.
-Hej, šta se dešava ovde?
Posetioci!
Braćo, braćo. Sestre, zadržite svoj entuzijazam.
Ne želimo da uplašimo naše goste, zar ne?
Zdravo, prijatelji. Ja sam Gugu.
Dobrodošli u naše skromno prebivalište. -Prebivalište? Šta se dešava ovde?
Naše jutarnje opuštanje
dok se spremamo za veličanstvene Erla i Mej
da otvore vrata raja.
O, imate mnogo sreće. Stigli ste na vreme.
Prijatelji moji...
dobrodošli u Baštu harmonije.
Ne razumem. Ovo je...
Raj za patke?
Da, manje više.
Savršeno.
Došli ste na savršeno mesto, prijatelji moji.
Ovde, ljudi ne štede na našem blagostanju.
U upravo su završili sa gradnjom našeg novog tobogana.
Da!
Tako da molim vas budite naši gosti.
Slobono uživajte na našem mestu koliko god želite.
Pa, mislim da bi mogli da napravimo pauzu popodne.
Hajde. Molim te. -Hajde. Hajde, tata, molim te.
Hajde. Hajde da ostanemo. Ostanimo. -Molim te, molim te.
O, ne. Ne, ne, ne. Mislim da ne možemo da ostanemo ovde...
...a da ne provedemo najbolji trenutak u našim života!
Sad, idite tamo i zabavite se.
Tobogani, stižem! -Čekajte me!
Klizavi tobogani.
Stiže morski zmaj!
Sredićemo te! -Zgnječiću tvoje lice morskog zmaja!
Morski zmaj je gladan.
Moramo da ubijemo morskog zmaja!
Gven.
Gven, budi pažljivija. Moramo nežno da ga ubijemo.
Stvarno? Dobro.
Striče Dene. -Šta je? Hoću i ja da se igram.
Morski zmaj mora da se zaustavi.
Gven!
Braćo, sestre, sjajne vesti!
Erl i Mej nas vode na izlet.
Tako sam uzbuđen. To je tako sjajno. Požurite, ljudi.
Požurite. Vreme je. Ne želite da propustite ovo.
Hajde, svi. Idemo.
Ne! Ne, ne, ne!
Tako sam uzbuđen. Jedva čekam da krenem.
Gugu, stani! -Šta je, moj mali prijatelju?
Kuvar...
Hoćeš i ti da pođeš?
Hajde. Idemo. -Moraš da staneš. -Poslednji je pokvareno jaje. -Gugu! Stani!
Gugu! -Klekni, morski zmaju, klekni! -Hej, hej, Gveni.
Gugu, ne! Stani! -Ne. Ne udaraj svog oca.
Šta? -Ne udaramo očeve -Gde ideš?
Delroj je sada morski zmaj. Naravno. Voleo bih to.
Ti si sledeći! -Ne, ne, ne. Bićeš nežna. U redu, ne...
Gveni, ma daj! Rekao je "nežno".
Gugu, odvešče vas u kuhinju. Poslužiće vas ljudima sa pomorandžama.
Hej, hej. Šta se dešava?
Tata, to je kuvar. Vratio se.
Erl i Mej te patke daju kuvaru da bi mogao da ih skuva.
Molim? -Dekse, vrati se kod mame. Ja ću ovo da sredim.
Ne! Mogu da pomognem! Mogu samo... Vrati se kod mame odmah!
Gugu, nemoj da ulaziš u taj kamion.
Vidi, razumem da je sve ovo novo za tebe... malo čudno...
Zar ne shvataš? To je zamka!
Moramo da odvedemo tvoje patke odavde!
Svi, izađite iz kamiona osim ako ne želite da budete skuvani!
Skuvani? -Šta? -Čekaj, šta je to?
Hajde! Požurite!
Morate da idete pre nego što se vrati.
Puštaj!
Erl i Mej su naše vođe. -Dekse?
Oni nas masiraju. -Dekse!
Svi, bežite! Odmah!
Pem, kuvar! -Šta?
Moramo da odemo odavde odmah! Krenite, krenite, krenite!
Dobro, idemo.
Idemo, idemo, idemo! Krenite, krenite, krenite!
Svi, uzletite!
Dekse, na moja leđa!
Požurite!
Ljudi, moramo da odmorimo.
Pratite me.
Ljudi, jeste li dobro? Šta se desilo?
Mama, dolazio je po... -Reći ću ti šta se desilo.
Rekao sam mu da se skloni, i zamalo je poginuo.
Ali, tata, pokušavao sam da pomognem.
Ne treba mi tvoja pomoć, Deks. Treba da radiš ono što ti kažem!
Da li me razumeš?!
Slušaj, Deks.
Samo pusti nas odrasle da shvatimo dok...
U redu, svi, hajde da se odmorimo večeras.
Dobro bi nam došao odmor.
Gven, uplašila si me.
Izgledaš ljuto.
Potreban ti je zagrljaj!
Ne, Gven. Ne treba mi zagrljaj.
Rekao sam bez zagrljaja.
Ne odupiri se. Učiniću da se osećaš bolje.
Možeš li sad da pustiš? -Osećaš li se bolje? -Ne.
Onda nije još proradilo.
A sad? -Ne. -Sad?
Sad? -Ništa. -Malo? -Jok.
Osetila sam nešto.
O, ne, vratio se!
Svaka patka za sebe!
Deco! -Dekse! Gven!
Mama! Tata! -Ne, ne, ne!
-Ne, ne! Dekse, Gven, ne prilazite! -Ne! Stani!
Bežite odavde odmah! -Idite sakrijte se!
Sakrijte se, deco! -Idite, idite!
Ne, ne, ne. -Mama! -Mama, tata, ne! -Tata!
Deco! Deco! -Ne!
Ne!
Skuvaće mamu i tatu, zar ne?
I vratiće se po nas.
I skuvaće i nas!
Volela bih da smo imali užasan ukus!
Gven, ne odustajemo, u redu? Smislićemo nešto.
Hoćemo? -Da. Mora da postoji način.
Ali... ali kako? Ti čak ne možeš ni da letiš.
Gotovi smo.
Gven, ti si genije.
Jesam li?
Nećemo biti danas skuvani.
Hajde, Pem, nastavi.
Pem? -Beznadežno je, Mek.
Šta? Ne, ne, ne, nije beznadežno.
Možemo mi ovo. -Ne, izgubili smo ih.
Mek, izgubili smo decu. Bio si u pravu.
Nije trebalo nikada da napuštamo jezero.
Pem, dosta. Ovo nisi ti.
Ti si ona koja je avanturista, ona, ona, ona hrabra.
Nikada nisi odustala ni od čega.
Ti... nisi odustala čak ni od mene.
Hajde, Pem.
Dokazala si iznova i iznova
da kada je sve beznadežno, moramo da budemo...
Optimistični.
Da. A sada ćemo ti i ja da vratimo našu decu,
da bismo mogli da završimo ovu ludu, divnu avanturu.
I pokazaćemo im da kada naiđe opasnost,
ne bežiš od nje. Zauzimaš stav.
To je to! Vidi...
Možemo mi ovo. Mek, Mek, možemo mi ovo.
Hajde. Idemo. -U redu.
Levo, Pem. Ne, ne, ne. Desno -Samo... Ti idi na tvoje levo.
Dobro, ideš na levo. Idi ka napred.
Samo probaj... -Dobro, ne, ne, ne.
Hej. Ovamo. Ovde. -Hej. Hej. -Ovde. -Uradite to zajedno.
Da čoveče. Zajedno. -Uradite to zajedno.
Šta?
Zajedno.
Godinama me zarobljavaš,
sad pokušavaš da skuvaš moje prijatelje?
Dosta!
Vreme je za osvetu!
Osveta!
Napuni.
Pojedi ovo.
Šta?
Stižemo!
Dekse!
Mi ćemo ovo da rešimo, ljudi.
Možemo mi ovo!
Mama! -Deco! O, deco!
Tako je!
Svi! -Delroje, uspeo si! -Živ si!
Tako sam srećan što vas vidim.
I tebe, sav obučen za Jamajku. Pogledaj se!
Pa, hajde. Idemo!
Uskoro smo stigli, svi. Mogu da osetim!
Dobro, dakle malo smo se izgubili.
Mora da smo negde pogrešili skretanje.
Ali ne brinite.
Samo moramo da se vratimo do velike zelene statue.
Pem?
Mek, voda. -Sija.
Sija. Stvarna je.
Voda sija!
Tata. Tata! Dođite da vidite.
To je to. To je Jamajka.
Pa, šta čekaš? Vodi.
Gven, poslednja provera, molim te. -U redu, kapetane.
Torzija repnog pera? -Provereno.
Raspoređivanje krila? -Provereno.
Položaj glave u pečenom položaju?
Položaju za poletanje -Položaju za poletanje?
Provereno! -Hajde da poletimo.
Idemo! Hajde! Da!
Pogledajte me!
Da!
Vratio sam se!
Hej, Devone! Didi! -Delroje!
Vinstone! -Delroje!
Da!
Hej! -Hej, predomislili ste se.
Bolje ikad nego nikad, zar ne?
Kim!
Deks! Deks, stigao si.
Vau. Tvoja krila, prelepa su.
Hvala.
Deks je nastavio da govori tvoje ime dok je spavao.
Delroj!
Kod kuće sam! -Delroj! Delroj!
Šta?
Hvala ti.
Na čemu?
Jer si mi otvorila oči.
Strče Dene!
Sledećeg proleća...
Kad te lepo molim?
Ne, Gveni, ne možeš da vodiš Čačkalicu kući.
Ali Čačkalica hoće da pođe.
Ne, ne, ne. Ne, ne, ne.
Mislim da je vreme da ga pustiš.
U redu, dušo? -U redu.
Pa, jesmo li spremni za poletanje?
Čekajte. Gde je vaš otac?
Ljudi! Ljudi!
Ljudi!
Upravo sam upoznao ove ptice koje su se potpuno izgubile.
Rekao sam da ćemo im pomoći da stignu kući
Šta kažete?
Zdravo. -Ćao. Zdravo. -Ćao.
Mek, znaš da su pingvini sa Južnog Pola?
Znam! Zar to nije sjajno? -Da!
Idemo na Južni Pol! -Ne, ja ne idem. Nema šanse.
O, molim te, Striče Dene.
Molim te... -Molim te...
Dobro. dobro. Idemo na Južni Pol.
Da! -Da!
Hajde, Pem. Idemo na Južni Pol.
Stvorila sam čudovište. -Dobro, pa hajde da pričamo o putu.
Ja kažem Kostarika, Panama, reka Amazon.
Ima li još neko neku ideju?
Ja želim da vidim Titikaku! -Titikaka! Sjajno.
MIGRACIJA
Preveo: The Mixy
Preuzeto sa www.titlovi.com