Ok.
- God morgen, romkamerat. - God morgen, romkamerat.
Trenger du flere epler?
- Nei, men vi trenger toalettpapir. - Ingen problemer.
- Får jeg? - Ingen problemer.
Angel Fluff Plus, dobbellag, uparfymert, ekstra mykt.
Dobbellag. Ingen problemer.
Du må henge toalettpapiret på riktig måte.
Papiret går over, ikke under mot veggen.
- Jeg glemte at du liker det sånn. - Nei.
Det er riktig sånn.
DEG. Det Er Greit. Jeg må gå.
- Miss Kohl? Jeg er Dr. Melendez. - Jeg må øve når jeg kan.
Jeg øver også når jeg kan.
Vi hørte at du skadet fingeren.
Jeg fikk en dårlig manikyr og nå er neglen ekkel.
Paronyki. En byll etter bakteriell infeksjon.
Vi tømmer den. Om 72 timer føles det bedre.
Si unnskyld, da.
- Jeg gjorde ikke noe galt. - Du vil ikke bli mislikt av sjefen.
Lim kan også bli sjefskirurg.
Browne, Park, fort. Sykebilen er et minutt unna.
13-årig jente med epistaxis.
Bolus på vei inn. Blodtrykk: 86/51.
- Det stopper ikke! - Hun ringte ambulansen.
Riley påstår at det har pågått i en time.
Ingen påstand. Det er fakta.
Hun må på EKG. Gi henne 4 % fenylefrinløsning.
Vi må kauterisere blødningen. - Har sett det før.
Jeg har min premiere på Davies i helgen, derav manikyren.
Harpiks, bivoks... Vanskelig å få bort.
- Spiller du? - Jeg vet litt om strenger.
- Testet bueskyting på high school. - Jeg begynte som 5-åring.
Jeg nynnet med leksene, spiste og tok ut søppelet.
- Jeg ville bli togkonduktør. - Fortsatt tid.
Lokalbedøvelse. Hun skal ikke føle smerte i fingeren.
Ikke i fingeren. Det er oppe ved knoken.
Ingen feber. Har du vondt i kroppen?
Å spille hele dagen gjør vondt i nakken.
Senebetennelse eller revmatisk.
Eller kjøttetende bakterie og vi må amputere fingeren.
Blødningen er i bakkant av Kiesselbachs plexus.
- Ringte du ambulansen? - Hun.
- Hvordan har du det? - Flott.
- Hun er min også. - Tenk at de er skilt.
- Jeg og Rileys foreldre må... - ...snakke om meg. Adiós.
Vi må vite.
Hva må vi gjøre for å vite sikkert?
- Skjære dypere og ta en prøve. - Fingre har tusener av nerver.
Vi kan forårsake permanent skade og ødelegge Jas' karriere.
Men er det nekrotiserende fasciitt, kan hun dø.
Også karriereødeleggende.
Sant. Men se på tallene. Liten risiko for "nek fasc".
Men tester vi, skader vi henne.
Var det noe mer?
Henger du toalettpapir over eller under?
Det spiller ingen rolle.
Før neseblod var det magesmerter, søvnen og pusten.
Barnelegen kunne aldri finne noe, så vi sluttet å ta henne dit.
En terapeut sa at det kan ha vært en måte å få sammen familien.
Skilsmisser er vanskelige for barn også.
Hun ble uengasjert. Ikke bare med oss, men med venner, skolen.
Fem år. Hun burde ha funnet en ny normal nå.
- Noen har det bedre. - Rileys slimhinner er ganske tynne.
Følg med på framtidige blødninger.
Har du sniffet eller snortet narkotika?
Hva? Aldri i livet.
- Mye virker ufarlig... - Hun sa nei.
Regnes nesespray?
Jeg hostet, var tett i nesa og halsen klødde.
Jeg sjekket symptomene. Hva ellers?
Vasomotorisk rhinitt passet. Så jeg kjøpte nesespray.
Kortisonspray kan tynne ut slimhinnene og gi neseblod.
- Slutt med sprayen, så løser det seg. - Takk.
Du må ta henne. Jeg måtte droppe en presentasjon.
Ikke meningen å forstyrre noe viktig.
- Hun er nervøs. - Ikke nervøs - syk.
Støtt meg. Det er din feil. Hun spiller oss mot hverandre.
- Hva er det? - Pusten. Det gjør vondt.
- Ta det rolig, skatt. - Slutt.
Vasomotorisk rhinitt.
En unik diagnose for en 8. klassing. Snart bedøves du.
Sjuende klasse. Og jeg tok feil. Det spiller ingen rolle.
- Jeg vet hva du gjennomgår. - Du var smart. Populær.
- Vi har intet til felles. - Jeg var aldri populær.
Jeg hadde brukt-klær. Jeg kjente aldri faren min.
Moren min var syk og upålitelig.
- Barn kan være... - ...drittsekker.
Rævhatter. Bæsj.
Jeg ville ikke sendt min verste fiende dit.
Jeg fikk så mange "D" i fjor at jeg måtte gå om.
Alle behandler som en idiot.
- Det er ydmykende. - Hvordan håndterer du det?
Jeg sa: "Drit i det." De tror at jeg er vanskelig.
Jeg bråker i timene, forlater skolen, gjør hva faen jeg vil.
Men du er fortsatt sint.
Jeg lot ikke min fortid definere meg...
...og din trenger ikke definere deg.
Å gå om, gjør deg ikke...
- Hva er det? Hva er galt? - Ingenting.
- Du blør ikke. - Men jeg hostet opp blod.
Kan være post-nasal aspirasjon.
Det kan ha vært neseblod som rant ned i halsen og ned i lungene.
Men jeg har vondt i brystet.
- Hei, Shaun. Hva er det? - Du forlot koppen på benken.
Ikke glem å skylle den før du setter den i oppvaskmaskinen.
- Og på øverste hylle. - Jeg må legge på.
Morgan vil ikke vite hva som er galt med pasienten.
- Vanskelig å tro. - De snakker om strenger.
Jeg vet intet om strenger.
De bør snakke om hva som feiler henne.
Man kan ikke alltid vite.
Iblant har vi ikke riktige tester.
- Hva gjør du? - Lea og jeg krangler om toalettpapir.
- Du hadde rett om riktig test. - Takk...?
- Jeg gjennomførte en test. - På toalettpapiret?
Overalt her inne henger papiret over, ikke under.
- Hengt av profesjonelle. - Spiller det noen rolle?
IDGA...
Jeg tror at det er en akronym. Eller så er det et anagram.
Jeg tror ikke at Lea bryr seg om debatten.
Ingen debatt. Jeg har rett.
Du bør prate med Lea. Ikke sende sms. Prate.
- Pratet du med Dr. Melendez? - Nei.
- Hvorfor ikke? - Jeg gjorde ikke noe galt.
- Fordi du hadde rett? - Ja.
Sørg for at endene berører bakken før du tar et skritt.
Det hadde jeg aldri forstått.
Jeg må vise hvordan du skal bruke utstyret.
Jeg kommer ikke til å bruke den. Vil du vite hvorfor? Jeg nekter.
Du minner om bestefar Eddie. Sur og søt.
Ser du? Ingen hender. Jeg klarer meg.
Kyllingsuppe. Skal være bra for sjelen.
Det var uventet. Mange takk.
Jeg skrev meg opp på "måltidstoget" på sykehuset.
- Måltidstoget, ja... - Ja.
- Hvordan har du det i dag? - Dagen ble nettopp bedre.
- Vil du komme inn? - Jeg har annet å gjøre.
- Ja... - Men ikke i morgen.
- Liker du lasagne? - Jeg elsker lasagne.
Flott. Nå får jeg endelig min andre date.
- Du vet at du ikke må... - Nei, Aaron. Jeg vil det.
Ok, flott. Da ses vi i morgen.
Vi ses i morgen.
Man sysler med bueskyting på leir.
- Lenge? - Syv dager i uka i sju år.
- Hvorfor sluttet du? - Jeg studerte og ble voksen.
- Var det så lett? - Bueskyting betaler ikke regninger.
Hun har feber, utslettet sprer seg og hun har ødem.
- Det er ikke paronyki. - Jeg har gått videre til MRSA.
Mulig, men du bør ønske bevis.
Gjør vi en biopsi, får vi vite om du har kjøttetende...
Dr. Montiel til radiologi. Dr. Montiel.
Flinke leger skremmer ikke pasientene.
- Jeg er ikke enig. - Dette er ditt problem.
Ditt behov for å vite.
Vi må skjære av en liten del av fingeren for å få vite...
Det er som at du vil amputere hånden.
- Det er som at du ikke vil. - Det vil jeg ikke.
Det er ikke medisinsk relevant.
Temperaturen er 39 grader.
Feberen har steget under krangelen vår.
Greit. Vi gjør testen.
- Vevet har begynt å dø. - Eller inflammatorisk infiltrasjon.
- Funnet noe? - Vi står fast.
Se her, i margen.
Subkutant fett-og vevsdød. Shaun hadde rett.
Vi prøver å redde hånda.
Ei ung jente med mye på gang.
Vi er enige. Hun trenger terapeut.
Dette føles annerledes.
- Tror du ikke på EI? - Må jeg velge mellom testen...
...og magefølelse, er valget enkelt.
Nei. Du forholder det ikke til henne, og da kan du ikke forstå henne.
Du har antakelig rett.
Du tror at du kan relatere til henne. Har du barn, eller?
Min mening er medisinsk.
Hvorfor har du ikke sagt at du har barn?
Du har skjult noe stort.
Jeg trenger ikke å dele alt med mine kolleger.
- Påstår du at jeg sier for mye? - Ja.
Ditt syn er skjevt for du ser Riley fra et foreldreperspektiv.
Jeg har vært henne, og forstår bedre.
Du, om noen, er skjev.
Du overreagerer da du hadde en mor som ikke brydde seg.
Hvordan vet jeg det? Du sier for mye.
Ikke noe på bildet.
Kan vi sende henne hjem?
Klemme.
Svak muskel. Klemmen gikk gjennom bindevevet.
- Trekk tilbake huden, Murphy. - Det lukter råtne egg.
Fjerner vi vevet forsiktig, kan vi beholde fingerferdighet.
Hun må overvåkes nøye etter operasjonen. Saks.
- Vi må snakke. - Jeg er sen til en kodeleksjon.
Du hengte toalettpapiret feil.
Ok. Snudde du det? Fint, vi er ferdige her.
- Du la fjernkontrollen på sofaen. - Jeg er sen, Shaun.
Du må legge den på brettet på sofabordet.
Den hører hjemme der. Har den ikke en fast plass, havner den overalt, -
- og da forsvinner den og da kan jeg ikke se på været.
Nok! Alt må gjøres på din måte.
Vi må legge inn to tabletter i vaskemaskinen, -
- temperaturen må være 23 grader og vi må bruke spesielt toalettpapir.
Jeg prøver, men du gir meg ikke en sjanse.
Herregud. Shaun...
Unnskyld, Shaun. Har du det bra?
Du har en brist i hælsenen.
- Hjelp! Kan vi få litt hjelp?! - Der.
- Hva skjedde? - Hun fikk ikke sove. Hun har feber.
- Jeg får ikke puste. - Ta et dypt åndedrag. Inn, ut.
40 grader. Kjøletepper, nå.
- Hun har tachypné. - Har hun gjort dette mot seg selv?
Lungebetennelse, pga. noe underliggende.
- Hva da? - Vet ikke. Kall på Park og Lim.
Verken lungebetennelse eller cystisk fibrose.
Vi kan ha oversett noe på CT-en.
Der. Den svake skyggen på luftrøret.
Kreft kan gi kronisk luftveisbetennelse.
Med svulstens vekst blir symptomene verre og gir infeksjon.
Eller så er det bare en svak skygge.
- Den er svak. - Jeg vil teste eksplorativ VATS.
Vil du gå inn og rote i lungene?
Rileys kropp er allerede svak. Bihulebetennelse er troligere.
Det sikre er antibiotika.
Er det svulst, kan vi ikke sende henne hjem.
Presenter det for foreldrene og Riley.
Hei! Ikke rør de der, de er antikke.
Jeg flytter bare på lekene dine.
Leker? De er ikke leketøy. Det er Reggie Jackson.
Roger Johnson gir deg medisinen.
Reggie Jackson.
Gjett hva? Arbeidsdagen din er over.
Ok, ha det morsomt. Ta medisinen din.
- Jeg ødela Shaun. - Hei.
Vi kranglet. Jeg skrek og han kollapset.
Han presser. Jeg presset tilbake.
- Shaun er ikke lett, det visste du. - Å bo med ham er slitsomt.
Enkelte ting er nye.
Han har særegenheter, men de er så mange.
- Har Shaun det bra? - Vet ikke. Han er på jobb.
Du kjenner ham. Du kjenner ham på ordentlig.
- Hvordan takle Shaun? - Jeg lærer fortsatt etter 12 år.
Vet du hvor mange sms han har sendt om alt jeg gjør galt?
- Kan tenke meg det, ja. - Det er slitsomt.
Vi har alle særegenheter. Alle kan være plagsomme.
- Shaun er litt verre enn andre. - Ikke særlig hjelpsomt.
- Sett deg. - Hva? Hvorfor?
Du er opprørt og irriterer meg. Jeg kan ikke gi deg gode råd da.
Takk.
- Liker du Shaun? - Selvsagt.
Han er søt, snill, ærlig - iblant brutalt ærlig, -
- men han har aldri baktanker.
- Han er bare Shaun. - Så...?
Jeg vil at han skal forandre seg... litt.
Du forventet at han skulle endre seg?
Han vil ikke at du skal endre deg.
Og hvis jeg har tatt feil beslutning?
Da flytter du ut, og gjør det nå.
Han blir knust, men det blir verre jo lenger du venter.
Har Riley en svulst, må vi åpne henne og se hva det er.
- Hvorfor svulst? - Det passer med symptomene.
- Symptomene hun har hatt i flere år? - Ja.
Symptomene som er psykologiske?
De som er testet 100-vis av ganger uten at man har funnet noe?
Det er en skygge på CT-bildet.
- En skygge? - Er operasjonen risikabel?
Det kan være farlig når hun er svak.
Jeg vet at Riley er frustrerende og driver dere til vanvidd, -
- men dere elsker henne.
- Dere har en sjanse til å vise det. - For å bevise noe?
Vi vil at dere skal tro på deres datter... som foreldre bør.
Da hun var liten og hadde mareritt...
...kom hun inn på rommet vårt og la seg under armen din.
Du klappet ansiktet hennes til hun roet seg ned og sovnet.
Hun har så vondt... og jeg vet ikke hvordan vi skal få det bort.
Riley? Du...
Legene vil se hva som skjer i lungene dine.
De tror at du kan ha en svulst.
- Vi vil at de skal operere. - Tror dere at jeg har en svulst?
Det er nifst, jeg vet det, men, ja, det gjør vi.
- Blodtrykket faller. 73/51. - Hjertefrekvensen er 137.
- Saltløsningsdrypp. - 12-ledelses-EKG!
Nekrosen spres. Hun er septisk.
Den har infiltrert skjelettet. Armen må amputeres.
Poler beinet for å bedre helbredelsen.
Marginene ser rene ut.
- Mikrober kan være i organene. - Da har risikoen for å dø økt.
Hva med et trykkammer? Oksygen dreper bakterier.
Mye kan gå galt. Kanskje vi ikke rekker å minske trykket.
Vi trenger ikke vente om noen går inn med henne.
- Jeg gjør det. - Forbered kammeret.
- Lungevevet er normalt. - Bronkiene er friske.
Ingenting, foreløpig.
- Pokker, jeg rev av en arterie. - Blodtrykk, 81/49. Det styrter.
Sug. Jeg ser ingenting.
Vi må gjøre en åpen thorakotomi.
Det er bare 7,8 kubikkmeter.
- Hvordan føles det? - Det føles bra.
Jeg trodde at det ville føles klaustrofobisk.
Det er det.
Har det. Det blør fortsatt.
- Slagvolumet er i bunnen. - Fire liter blod.
- Klare for hjertemassasje. - Jeg har et anker.
Slagvolumet øker. Blodtrykket øker 90/60.
Pulsen er 90 og stø. Hun er stabil.
Vi må lukke henne så fort vi kan.
Dette er ikke rimelig.
Arterieveggen bør ikke være så svak.
Noe har tynnet den ut.
Hva er det som skjer? Jeg trenger mer lys.
Ja... Ser dere det?
Et granulom på høyre lapp.
- Kreft? - Jeg vet ikke, men det er noe.
En legokloss. Riley må ha pustet den inn.
Den satte seg i lungen og ble kapslet inn.
Immunforsvaret angrep den og gjorde deg sykere gjennom årene.
Den er liten og av plast. Usynlig for røntgen.
Så ekkelt. Jeg skal lage et halsbånd av den.
Lykke til. Unnskyld meg.
Unnskyld at vi ikke trodde på deg.
Unnskyld for alt dette.
Unnskyld at vi skilte oss.
- Det er bedre slik. - Vi trodde at det gjorde deg trist.
Jeg var lei for at dere kranglet.
Det gjør dere fortsatt. Det skremte meg.
Jeg gjemte meg i prinsesseteltet, bet negler, gnagde på kritt...
...og tygde på legoklosser.
Vi gjorde en feil... og vi lover at vi kan gjøre bedre.
Jeg sier ikke at "Ordinary people" er dårlig.
Det er en fantastisk film.
Jeg sier at "Den rasende oksen" er en bedre opplevelse.
- Den er rå og romantisk... - Romantisk?
- Den angriper en hele tiden. - Akkurat!
Adrenalinet pulserer. Den får meg alltid til å miste pusten.
Vil du... gå på en spasertur?
Det er litt kaldt ute.
- Jeg skal kysse deg. - Skal du?
- Kanskje vi kan gå opp? - Greit.
- Denne veien? - Ja.
- Kan jeg hjelpe deg? - Nei, takk.
Jeg klarer meg. Jeg har det bra. Au!
Er alt bra med hånda mi?
Biopsien viste nekrotiserende fasciitt.
Vi måtte operere for å fjerne infisert muskelvev og ben.
Ben?
Jeg beklager. Vi måtte amputere armen din.
Nei. Armen gjør fortsatt vondt. Jeg kjenner den. Den er der.
Du opplever fantomsmerter. Armen din er borte.
Han sa det til deg.
Armen min...
Armen min er borte.
Den er borte, og det er din feil.
Kom deg ut.
Kom deg ut herfra.
Jeg kan ikke. Ingen av oss kan gå ut.
Du oppdaget det. Bra gjort.
Takk for din hjelp. Tror du endelig på emosjonell intelligens?
Det overbeviste foreldrene, midlertidig.
De tror på datteren sin og de jobber på familieforholdet.
Hvis du tror at du har forandret dem, -
- at de blir annerledes i morgen, lurer du deg selv.
Min emosjonelle intelligens sier at du ikke tror det.
Kjøkkenet er rent og restene står på kjøkkenet.
- Hvordan har du det? - Bra.
Jeg ble bare litt svimmel.
Balansen er ikke helt som den var.
Vil du se på "Den rasende oksen"?
- Nei. - Greit. En annen gang.
- Jeg kan ikke gjøre dette. - Vi tar det rolig.
Jeg er fornøyd med å være her med deg.
Nei, jeg kan ikke være her, sånn.
Jeg vil ikke at du skal... Jeg vil... Jeg vil ikke...
Jeg vil at du går. Vær så snill.
Jas øvde på fiolin hver dag siden hun var fem.
Hun satset på at jeg skulle gjøre det rette...
Jeg trodde at jeg gjorde det.
Shaun brydde seg ikke. Han så ikke drømmene, bare symptomene.
Iblant er det galt valg.
Mitt andre år på programmet, var det en ST-lege.
Snåling. Hun hadde serie-t-skjorter og spiste alltid det samme.
Men hun var smart.
Hun fikk operasjoner og lyktes, om og om igjen.
Jeg orket henne ikke.
En dag innså jeg at jeg konkurrerte mot henne, -
- men ikke hun mot meg.
Hun observerte, stilte spørsmål og forberedte seg.
Er hun?
Dr. Lim er en av landets beste akuttkirurger.
- Dr. Melendez. - Dr. Browne.
- Dr. Lim. - Bra redning i dag.
- Jeg hørte. Bra gjort, Dr. Browne. - Takk.
God natt.
Hun viste dårlig dømmekraft. Har du noe å si, si det.
- Vil du ta en øl? - Ja.
Hei.
Har du det bra?
Ja.
Jeg beklager utbruddet mitt i går.
Jeg har det bra, nå.
Ikke jeg, Shaun.
Å komme til California, få ny jobb og flytte sammen, -
- har vært så stressende og vanskeligere enn jeg forventet.
- Du har tenkt å flytte. - Nei, jeg skal ikke flytte.
Vi fortsetter tilpasningen.
Å, ja. Du er veldig vanskelig å bo sammen med.
Jeg vet at jeg glemmer ting, -
- og iblant blir jeg sint og skriker.
Jeg lover å jobbe med det.
Du trenger ikke å forandre deg, men du er irriterende som faen.
Jeg må vite at du vil prøve å kompromisse.
Jeg tror ikke at jeg kan bruke et-lags toalettpapir.
Du hadde rett om dobbelt. Det er verdt prisen.
Men koppene kan kanskje stå til høyre for tallerkenene.
Noen ganger.
Vi har pakket opp alt. Vi har offisielt flyttet sammen.
Jeg tar disse til resirkuleringen.
Jeg satte ikke alt riktig, men vi kan gjøre det sammen.
- Jeg liker den ideen veldig godt. - Greit.
Jeg liker den ideen veldig godt.
Tekst: Ken Hansen www.sdimedia.com