Jeg ser de aktuelle katastrofene.
Jeg tenker på nåtiden-
- og verdenen der jeg skal ende mine dager.
Det er ikke en verden jeg liker.
Dere skriver: "En grafisk skrift, ord for ord."
"Ordene bærer fram tankene, ikke omvendt."
Et firelinjers vers som sender en i golvet:
Champagne, tørr
Vamper, horer
Det er ordene som bærer fram tankene.
Ikke tankene som bærer fram ordene.
Nå har jeg gjort inntrykk siden man angriper meg.
Når man bor i utlandet, 1000 mil fra Frankrike, -
- er det en stor glede å se at i denne tiden-
- med alle vanskelighetene vi utsettes for, så kan en roman-
-bli så kontroversiell.
Motviljen, hatet og naget.
Trusselen! Det er unikt for dette landet.
Nettopp derfor finnes det ikke noe vakrere land.
Dumheten er en fyr som lever og bare nøyes med det.
"Det er nok for meg, jeg lever greit nok."
Han tenker aldri: "Det er ikke nok."
"Jeg kan ikke nok, jeg ser ikke nok, jeg gjør ikke nok."
Dumhet er latskap, tror jeg. Et slags fett rundt hjertet og hjernen.
Student-id?
VELKOMMEN TIL PARIS UNIVERSITET II PANTHÉON-ASSAS
Jeg kunne snakket om karolingerne, merovingerne, Code Napoleon...
I stedet skal vi gå inn på historiens store forsvarstale-
- og begynne med underverkene i romersk rett, Babylons lover, -
-Dreyfus-affæren, Maurice Papon, -
- Det ondes blomster, Ravachol. Vi skal studere storslagne tekster-
- som man burde skrive inn i menneskehetens kulturarv.
- Frøken! - Unnskyld meg.
Frøken. Hvem er du?
- Førsteårsstudent. - Unnskyld?
Jeg er førsteårsstudent.
Du forstår meg ikke. Hva heter du?
Unnskyld. Neila Salah.
Og fornavnet?
Neila. Fornavnet er Neila, etternavnet er Salah. Er det tydelig nok?
Det er interessant at man reagerer aggressivt på misforståelser.
Å dømme ut fra din elskverdighet, punktlighet og stil-
- har du tydeligvis besluttet på din første universitetsdag-
-å ære vår institusjon og lærerne.
Dette er en forelesningssal, ikke en gymsal. Du kommer for sent.
Ja.
"Ja, herr."
Du kommer midt i forelesningen og sier ingenting?
Jo. Unnskyld meg.
- Det er en ordre. - Hva?
"Hva"?
Jeg forstår ikke.
Jeg ser det. På fransk sier man: "Jeg ber om unnskyldning."
- Er du seriøs? - Om jeg er seriøs?
Jeg kommer fem minutter for sent. Hvorfor er du etter meg?
Der kom forfølgelseskomplekset. Typisk. Vi går videre.
- Typisk? Hvordan da? - Litt polemikk?
Jeg vet ikke, frøken. Jeg spør deg. Hva tror du?
- Det der er rasisme! - Nei!
Ro dere ned, takk.
Dere trekker forhastede konklusjoner.
Typisk for førsteårsstudenter.
Hadde jeg sagt "typisk for studenter med en annen kulturell bakgrunn-
- som studerer i tre måneder og hopper av-
- fordi lærerne deres er altfor slemme-
- og franskmenn rasistiske", så kunne dere ha kalt meg rasist.
Men sånn er det ikke. Deres anklager om ærekrenkelse kan dere beholde.
Samme sirkus som i fjor.
Jeg har ikke tenkt å slutte etter tre måneder.
Å komme sent og sjusket kledd første dag, sier en del om ambisjonene dine.
Jeg kan ikke bruke hele forelesningen på deg. Visse personer vil studere.
Tilbake til arbeidet.
Horeunge.
Unnskyld meg.
Vi snakket om romersk lov.
En gammel lov som har utviklet seg med tiden, akkurat som fransk lov, -
-i motsetning til sharialovene.
Et av de mest foreldede rettssystemene i menneskehetens historie-
- som slett ikke har utviklet seg, i motsetning til fransk lov.
Fram til 60-tallet fikk vi ikke døpe barna våre til det vi ville.
Vi måtte velge navn fra almanakken.
Hvis man i dag vil kalle barnet sitt Krakk, Busskort eller Abderahman...
...så går det an.
Man kan skille ut ulike perioder under utviklingen av romersk rett.
Om den eldste spekuleres det fortsatt.
I begynnelsen atskilte den seg knapt nok fra kulter og religioner.
Mine kjære barn!
Vår kjære universitetsdirektør, Grégoire Viviani, trenger ingen presentasjon.
Se, han er praktfull!
Du prøver alltid å forbløffe førsteårsstudentene.
Sjarmen din falmer etter hvert som studentene dine blir skarpere tenkere.
Du er uimotståelig.
Jeg skulle gjerne ha lyttet til deg i timevis, men kom til saken.
Vi holder hvert år en konkurranse i retorikk for førsteårsstudentene.
Jeg skal ikke forulempe dere ved å forklare konkurransens prestisje-
- eller ramse opp alle tidligere vinnere-
- som nå er de beste i vårt lille jussunivers.
Jeg legger påmeldingsskjemaene på min eminente kollegas skrivebord.
Fyll dem ut så fort dere kan.
Assas har ikke vunnet på fire år. Det er på tide nå.
Jeg stoler på at dere gjenoppretter æren til vår fine institusjon.
Han gikk hardt ut mot deg. Han var ikke nådig.
Har du ingen flere synonymer?
- Ærlig talt. Du burde anmelde ham. - For hva?
Han trakasserte deg. Det var usselt. Du er et perfekt offer.
- Hva mener du med det? - Men...
- Si det. - Du vet hva jeg mener.
- Nei, det vet jeg ikke. - Slutt nå.
At jeg ikke fikk noteundervisning eller drev med vindsport som barn?
- Slett ikke. - Slutt å spille glisende politiker.
Hold deg på avstand. Ok?
Politiker. Elendig fornærmelse.
Man trenger en fungerende hjerne for å se seg som "privilegert".
For øvrig var naturen sjenerøs mot deg da hun i sin overbærenhet-
- ga deg en toalettfarget hud så du kjente din plass.
Den var bra.
Nå, gikk det bra?
Greit.
Hva skal vi ha til middag?
Filet mignon og ovnsbakte poteter.
Jeg kommer rett fra jobb. Det er mat i kjøleskapet.
Skal du gå ut? Igjen?
Nachos.
Hører du?
Anissa, de er kjempegode.
Du jobber. Jeg også.
Nei, jeg vet det. Jeg vet det.
Ha det, kjære.
- Se. - Står til, franskgeniet?
- Læreren hengte meg ut foran alle. - Og du skal på død og liv studere.
Jeg kjører Uber og er min egen sjef. Ingen plager meg.
Du må ta lappen først.
Fotballspiller som 8-åring, rapper som 14-åring, Uber som 18-åring. Toppers.
Det er du som ender arbeidsløs.
Mastergrad, men feil etternavn.
- Franck! - Jeg kommer!
- Jeg må gå. - God kveld.
Stikker du?
- Hva? - Ikke noe.
- Jeg må nok gå også. - Ja, du skal jo se på tv i morgen.
Hva vil du gjøre, da?
Det er ikke noe å gjøre. Jeg skal i seng.
- Sier du ikke god natt? - God natt, Munir.
Jeg er håpløs.
...de mest foreldede rettssystemene i menneskehetens historie-
- som slett ikke har utviklet seg, i motsetning til fransk lov.
Fram til 60-tallet fikk vi ikke kalle barna våre det vi ville.
Vi måtte ta navn ut av almanakken.
Vil en i dag kalle barnet sitt Krakk, Busskort eller Abderahman, -
-så går det an.
Du har gått over grensa, Pierre.
- Spesielt det med sharia. - Fordi det ikke er politisk korrekt?
Skal jeg skrike "Jeg er Charlie" med jevne mellomrom?
Du fikk kurset fordi du var i knipe, -
- ikke for å more deg med å fordømme elever du misliker.
Tørk bort fliret. Det er alvor, Pierre.
Skrytingen din har ikke moret noen på evigheter.
Jeg får klager fra elevene etter din første leksjon.
Du følger ikke pensum, du ydmyker elevene, irriterer kollegene.
Til og med sikkerhetsvakta klager.
- Han er en idiot. - Han sier at du er rasist.
Ikke like mye som han.
Tre Facebook-sider og én protestliste jobber for at du skal få sparken.
- De vil ha hodet ditt på et fat. - Ikke overdriv.
Ikke bare elevene. Rektoratet også!
Jeg kan ikke dekke over for deg.
Jeg må overlevere deg til disiplinærrådet.
- Ellers står fakultetet for hogg. - Det gjør vi allerede.
Jeg kan hjelpe deg med å få flere positive stemmer.
- Jeg lytter. - Disse rasistkommentarene...
- Neila Salah. - Hva er det med Salah?
Få henne med på retorikkonkurransen og forbered henne.
- Hun er med noen runder. - Vi er ikke klare.
Nemlig. Vi skaper mest mulig bråk, så holder rektor kjeft.
Om hun vinner eller taper er likegyldig.
Folk må slutte å tro at skolen er fascistisk.
Tenk deg bildet: Innvandrerjenta i en elitekonkurranse-
-under Pierre Mazards vinger.
Min skjebne ligger i Neila Salahs hender.
For et mareritt.
- Er du her fortsatt? - Det har ikke gått tre måneder.
Vent på meg etter forelesningen.
- Har du meldt deg på konkurransen? - Nei.
- Det er vel også typisk. - Nå forstår jeg.
Du er ute etter meg på grunn av min paralipse forleden.
Paralipse er å late som om man ikke sier det man faktisk sier.
Og jeg nevnte ikke lukta engang.
Jeg sier at jeg ikke nevnte den, men jeg nevner den likevel.
- Det var et eksempel. - Det forleden også?
- Mente du det? - Naturligvis ikke.
Eller kanskje. Det er uvesentlig.
Det viktige er å ha rett. Sannheten blåser vi i.
Det er det jeg skal lære dere: Alltid å ha rett.
Skjønner du?
Jeg skal forberede deg.
Jeg vil hjelpe deg med konkurransen.
Jeg vil slett ikke ha din hjelp. Ellers takk.
Det er klart. Det er lettere å bli i offerrollen resten av livet.
Fiaskoen din var forutbestemt.
Ikke av meg eller universitetet, men av deg selv.
Det føles sikkert veldig bra.
Hvis du ikke vil kjempe for selvstendigheten din, -
- fortjener du hvert hinder, hvert skjær som venter.
For ikke å snakke om ydmykelser.
- Enda en paralipse. - Dette er en lek for deg.
Klokka 9 i morgen, sal 4.
- Drit og dra. - Idiot.
Skal vi gå?
Veltalenhet. Retorikk.
Formuleringens kunst. For å overbevise, må en mestre dialektikken.
En rekke klare argumenter for å få lytterens tilslutning.
For det er bare det som teller.
Å overbevise. Å ha rett. Sannheten blåser vi i, husker du vel.
Vi begynner med grunnprinsippene.
Schopenhauer.
En morsom tysker som levde tidlig på 1800-tallet.
Han skrev en morsom tekst om kunsten alltid å ha rett.
38 teknikker for alltid å få rett.
Da begynner vi.
Hvis påstanden min er-
-at dødsstraff må gjeninnføres-
- og du må bevise at jeg tar feil, hva sier du da?
Dødsstraff ble fjernet-
- da man ville gjøre det franske rettssystemet mer menneskelig.
Utrolig. Du høres ut som en Uber-sjåfør.
Kan det tenkes at du har én bestemt radiokanal-
- som du liker å høre på i bilen når det passer deg?
Lange, kompliserte setninger med adjektiv i alle retninger.
Klokka tikker i konkurransen. Vær effektiv, rask og naturlig.
Vil du ha dødsstraff? Du er for døden. Jeg er for livet. Debatten er over.
Homonymiens taktikk. Ta ett ord som den andre har sagt, -
-og legg til et irrelevant utsagn.
Jeg har alltid elsket poteter.
Å elske er et skummelt og bedragersk emne.
- Det der er bra. - Vi skal gjennomgå alle 38.
Vi studerer også Cicero og Aristoteles. Så vi har litt å gjøre. I morgen kl. 9.
Du lyver.
- Se! Det er tydelig at hun lyver. - Nei. Da hadde hun ikke drept Abdé.
- Tåkeslør. - Bestem dere nå, gutter.
Ta og fortell oss hvorfor at vi ikke skulle ta å drepe deg.
- Grammatikken din er helt ubegripelig. - Bare svar, franskgeni.
Statistisk sett er det faktum at jeg har vært varulv tre ganger allerede, rart.
Gjør som dere vil. Men jeg vil gjøre herskapet oppmerksom på-
-at Munir ville ha meg bort i starten.
Vi mistenker ikke ham, vi glemmer ham. Angrip før man blir angrepet.
Da er man skyldig. En vanlig, men middelmådig teknikk.
Jeg synes det er mistenkelig. Men det er opp til dere.
- Hun lurer dere. - Du spurte!
- Du ser skyldig ut. - Som alle arabere.
- Jeg skal drepe deg! - Jeg reddet deg jo.
- Jeg er heksa. - Hun er uskyldig. Og jeg skal drepe deg.
- Du også? - Det skal jeg huske.
Gjør det. Ikke glem hva jeg sa.
- Sier du ikke noe, Anissa? - Hva skal jeg si?
- Hun er ikke varulv. - De er jo bestevenninner.
Bestevenninner for evig. Sånt kjenner du ikke til, din usling.
- Er jeg ikke din venn? - Gi deg.
I like måte. Hvem stemmer ut Munir?
1, 2, 3, 4. Dø! Dø!
1, 2, 3, 4. Du er død.
Snu kortet. Vi stemmer deg ut.
Vis det og dø.
Husk hva dere gjør nå. Idioter!
Hva er dette? En varulv?
Heksa, idioter! Jeg sa jo at hun var varulv.
- Varulv. - Jeg blir sprø. Revansj.
Aksepter nederlaget ditt.
Du kan ikke utfordre Frankrikes beste advokat.
- Det er meg. - Frankrikes? Og jordens.
Hvordan kan hun være varulv og advokat samtidig?
Kom igjen, gutter. Mamma kommer snart hjem.
Vet du hva du skal kalle meg snart? "Advokat".
"Advokaten på sin høye hest ramla ned fordi hun visste best."
I rettssalen kommer jeg til å slå alle i golvet.
La tapet synke inn.
Selvfølgelig, ærede ankedomstolsdommer.
Du ler av hennes slitte spydigheter. Tøffel!
Er jeg en tøffel? Det er du som er forelsket.
- Du ser hvordan han er. - Fordi han liker deg.
- Ha det. - Lykke til.
- Med? - I morgen.
Takk.
- God kveld, Pierre. - Vi ses i morgen.
God kveld.
God kveld, frue.
En mops. Han er seks år.
Jeg forstår ikke.
- Hvordan har du endt her? - Hva mener du?
Du plukker opp hundebæsj. Jeg forstår det ikke.
Nyter du det? Det må du jo gjøre, ellers forstår jeg det ikke.
Ikke bland deg.
Slår det deg ikke at du ydmyker deg selv for litt kjærlighet?
Pass dine egne saker.
Ja, reager! Du ter deg like verdiløst som posen du holder i hendene.
- Vi går hjem, Vanilje. - "Vi går hjem, Vanilje."
- Hun er ikke knullbar. - Jeg? Har du sett deg selv?
Perverse krek! Du har ikke knullet siden Mitterrand.
Patetiske kryp!
Vanilje!
Vi går hjem. Fjols!
God dag.
Les det som står på tavla.
- Logos, Ethos, Pathos. - Er du sikker?
- Ja. - Da kan du lese.
"Betvile motstanderens viten for å gjøre denne usikker." Teknikk 7.
Hvis du kan lese, vet du også at universitetet har en kleskode.
Jaha.
Når har du tenkt å kvitte deg med de der uformelige forstadsfillene?
- Det er uutholdelig. - Jeg trodde klesspørsmålet var avslutta.
Hvorfor vil du ligne villstyringene som tenner på biler til jul og nyttår?
Skal vi knytte det sammen med støy og lukt også nå?
Du går jo ikke i burka, så hvorfor ikke et pent antrekk?
Vet du hva?
Jeg liker deg ikke.
Ikke si: "Jeg liker deg ikke." Det mangler kraft.
Si: "Det er ikke noe å like ved deg." Ellers virker det som en demonstrasjon.
Si: "Jeg prøvde å like deg, men det var umulig."
Finn en følelse, skap en forventning og skuff den. Det er mer effektivt!
Fatima!
- Hva kalte du meg? - Dårlig spøk. Unnskyld.
- Jeg går. Jeg skal anmelde deg. - Vent, vent! Unnskyld.
Hvorfor gjør du det?
Eneundervisning. Hvorfor hjelper du meg?
- Hva tror du? - Jeg spør deg.
- Du vet hvorfor. - Nei.
- Du har vel en hypotese? - Nei.
Kanskje jeg så noe spesielt hos deg.
En begavelse. Noe bedre enn inntrykket ditt ytre gir.
Wallah.
Hva tror du? At man ikke skuer hunden på hårene?
At det ytre ikke spiller noen rolle?
Det ytre signalerer avstandstaken.
Det er språkets og refleksjonenes fiende.
Ikke utmerk deg. Bli i flokken.
- Din panurgisme forhindrer deg i å... - Min hva?
"Panurgisme". Slå det opp på telefonen.
Med en gang. Se nå!
"Fra Panurge, en karakter hos Rabelais. Passiv, fåreaktig atferd."
- "Synonym: konformisme." - I morgen, samme tid.
God kveld, Latifa.
Rør rundt. Det skal koke.
Jeg gjør det. La meg gjøre det.
- Ikke for mye. - Jeg vet det! Du har lært meg det.
Ikke for mye. Nå gjør du sånn.
Nå får vi rester i seks måneder.
Det er godt med noe annet enn mikroovnmat. Skriv opp.
Snart sier du: "Finn deg en god mann."
"Han hjelper deg med økonomien. Enslig kvinne, i din alder? Naboene snakker."
- Har jeg sagt noe? - Ikke ennå.
Da gjør jeg det nå. En enslig kvinne, i din alder?
- Finn en mann til deg selv. - Faren din var rikelig.
Hvilke naboer?
Alle er gift bortsett fra deg.
Gi deg! Mamma, det er nok. Vær så snill.
En skikkelig rasist. Han kaller meg Fatima.
- Det er et pent navn. - Man kan ikke si noe til deg.
Man kan ikke si noe til deg! Din generasjon bare krever.
- Det må vi jo. - Hvorfor det?
- Jeg spør deg. - Jeg spør deg.
- Ingen ser strømpene mine. - Oppfostret jeg deg sånn?
Hun ser ut som en tigger.
Jeg skulle ønske jeg nådde å stoppe strømpene til dattera mi-
- og kle henne som en prinsesse, men jeg når det ikke.
- Gikk du møkkete rundt, kanskje? - "Møkkete"? Ikke overdriv.
Går du sånn på skolen? Og be henne nappe bort barten.
- Hvilken bart? - Din!
Har du sett en?
"Jeg sjenner min skjebne. En dag skal navnet mitt knyttes til..."
"Jeg sjenner min skjebne"? Begynn med å lære å snakke.
Kan du artikulere litt? Halvdelen av det du sier er ubegripelig.
"Jeg sjenner" finnes ikke. "Jeg kjenner."
Vær så god.
"Jeg kjenner min skjebne. En dag skal navnet mitt knyttes til noe stort."
Hvorfor så travelt? Ta deg tid.
Veltalenhet handler også om å utnytte stillheten. En gang til.
- "Jeg sjenner min skjebne. Navnet..." - "Jeg kjenner." Så vrient er det ikke.
Har du grøthode eller hva? Nei, nei.
Jeg provoserer ikke. Det er et fransk uttrykk-
- som betyr at hjernen din er sløv. Forstår du?
En gang til.
Putt pennen i munnen sånn. Og artikuler.
Vær så god.
Det går bra. Den er halal.
Det der var en provokasjon.
"Jæ sjenner min skjevne..."
Ikke le så dumt.
Reis deg.
En gang til.
- Rett deg opp. - Ikke rør meg.
Vær stolt av deg selv.
Og pust. Pustingen er nøkkelen.
Om igjen.
Bra. Still deg på bordet.
Fyll rommet nå. Jeg vil høre deg.
Stemmen din skal fylle rommet, og jeg vil forstå hvert ord.
"Jæ sjenner min skjebne."
"En dag schka navnet mitt knyttes til noe schtort."
"Minnet om en krife uten like på joten."
- "Da bevitheten konfontejer..." - Nei, nei.
Det går slett ikke.
Vi prøver med denne. Kom.
Hvor skal vi?
Jeg kan ikke.
Tenk om noen jeg sjenner står her.
- Hva? - "Jeg kjenner."
Har du et problem?
Hun tror hun er ei lita saudi-prinsesse.
"Venner, romere, landsmenn, lån meg øre."
- "Jeg kommer for å begrave Cæsar..." - Høyere!
Jeg hører ikke noe.
- "Venner, romere, landsmenn." - Artikuler!
"Lån meg øre. Jeg kommer for å begrave Cæsar, ikke for å prise ham."
Det har visst klikket helt for henne.
"Det gode jordes ofte med hans ben."
Hun er som fyren i Ringenes herre.
Det er Ringenes herre, ikke sant?
"Den edle Brutus har sagt til dere at Cæsar var herskelysten."
"Er det sant, var det en grufull feil. Og grufull var da likeså hans straff."
Nå skal vi jage drager i Mordor, alvedronning!
- Ti stille nå. - Skal jeg ti stille, hva?
Hva glor du på?
Har du ingen respekt, søta?
- Tar du T-banen, kommer du ikke ridende? - Ri meg i stedet.
- Jeg gidder ikke snakke med deg. - Ikke?
- Hun er het. - Ei byberte.
Jeg kan være Romeo og du Julie.
Teknikk 5: "Villedende argument."
Bevis for meg hvorfor dødshjelp er bra for samfunnet.
Dødshjelp er bra, -
- for som alle vet er jorden allerede overbefolket.
Dessuten begynner vi å mangle naturressurser.
Altså... Økologisk sett ville det vært veldig bra.
Klimapåvirkningen minsker. Og økonomisk sett...
For eksempel i Belgia, der folk er for barmhjertighetsdrap, -
- har BNP gått opp med 157 % i petrodollar-
- ifølge aksjeindeksen. Det gir en marginalkostnad på 5.
Du har instinktivt forstått at du skal blande de ulike teknikkene.
Du blandet teknikk 5, villedende argument, -
-med 15, absurde argument.
Over til teknikk 6. Forutsett det ikke beviste.
Kom igjen.
- Står til? - Hva vil du?
Hvordan går det?
- Trener ikke Mazard deg? - Liker du meg?
Hver gang vi ses, legger du an på meg.
Jeg ville bare ønske deg lykke til før den første runden.
I like måte.
Som denne rundens vinner har juryen valgt Benjamin De Segonzac.
Unnskyld.
Nå ber vi om å få opp Neila Salah og Jean Proutot.
Ro, takk.
Dere skal diskutere emnet "Skaper klær folk?"
Husk at tiden er begrenset. Vær klare og tydelige.
Proutot, du forklarer først hvorfor klær ikke skaper folk.
Frøken Salah, du forklarer hvorfor det forholder seg motsatt.
Proutot, vær så god.
Kjære formann, kjære jurymedlemmer og publikum.
Grekerne sa: "En ape er alltid en ape-
-selv når den er kledd i purpur."
Tross det kan vi konstatere at verden er full-
-av disse apene.
Stakkarer som prøver å skjule hvem de er.
Men det er ikke deres feil.
Sånn er verden.
De fattige vil kle seg som rike for å smelte inn blant dem med makt.
Og overraskende nok er toppen av eleganse blant de rike-
- å kle seg som en uteligger foran kirkedøra.
Vi kjøper kinesiske sko i kunstskinn og dongeribukser med hull i fra Chanel.
Men heldigvis duperer aldri hykleriet spesielt lenge.
Et barn på fem år vet instinktivt forskjellen på kluter og servietter.
Hver og en kjenner igjen sine. Det handler om sosiale koder.
Ta f.eks. terrorister som praktiserer taqiyya-tilsløringens kunst.
Barbarer som fjerner skjegget, -
- drikker champagne, ligger med horer og spiser halouf. Er det rett?
De kler seg pent som oss.
Det er ingen tvil. Alle vet at klær ikke skaper folk.
Miniskjørtet gjør en ikke til hore, og sløret gjør en ikke til helgen.
- Er det et Ku Klux Klan-møte? - Ro.
Hva er det? Er jeg her for å fornedres?
Ro deg ned. Behersk deg, ellers blir du diskvalifisert.
Vær så god, frøken Salah.
Universitetsdirektør, ærede jury, publikum.
Hvis klær ikke skaper folk, hvordan blir vi da dem vi er?
Når man går inn i munkeordenen, sier man ikke at man ifører seg munkekappen da?
Uten munkekappen vil det si at man fødes som munk.
Dere vet at man ikke blir født som munk, man blir det.
- Simone de Beauvoir! - Herr Proutot.
Fortsett, frøken Salah.
Klær skaper folk, og munkekappen åpner døra til klosteret.
Ting er aldri mer det de virker som enn når de ligner det de er.
Måten vi viser oss fram på, sier mye om hvem vi er.
La meg derfor vise dere at klær skaper folk.
For å bli munk, må man ta på seg munkeklær.
Bra sagt.
Ja, bare spill smart, du.
For å sammenfatte:
Bærer dere ikke klærne deres på grunn av yrket deres?
Hjelper ikke draktene dere i holdningen deres?
Følelsene dine tok overhånd igjen.
Du burde ha lirket deg ut av det. Du behersker deg ikke.
- Han fornærmet meg jo. - Og? Det ble sjansen din.
Derfor ble han diskvalifisert. Lær å ikke ta noe personlig.
Hold avstand. Glem hva de andre tenker om deg.
Hvis du vil vinne publikum, så slutt å bry deg om hva de tenker.
Nå fortsetter vi.
Ikke her!
Slitsomme fyrer.
"Venner, romere, landsmenn, lån meg øre."
"Jeg kommer for å begrave Cæsar, ikke for å prise ham."
"Venner, romere, landsmenn, lån meg øre."
"Jeg kommer for å begrave Caesar, ikke for å prise ham."
"Det onde en mann har gjort, det overlever ham."
"Det gode jordes ofte med hans ben."
- "Det er da Caesars lodd." - "Det er da Caesars lodd."
- Det var råkult. - Hva gjør du?
- Hva? - Hvem har gitt deg lov til det der?
Sender du det til moren din? Telefonen er vitenskapens rævhøl.
- Først klærne, nå telefonen? - Selfier, lydmeldinger, hjerter.
- "LOL", "WTF", patetisk. - Lev i nåtida.
Tenk om det er tida det er noe galt med, og idiotene på sosiale medier.
Nå har man bare dem. Det er verre enn en Nobelpris.
- Pierre... - Monsieur Mazard.
Monsieur Mazard, jeg har ingen penger.
Prøv teknikk 12. Få servitøren til å synes synd på ei jente fra slummen.
Det passer til hudfargen.
Pokker. Pierre!
Hei igjen! Unnskyld, men jeg har et problem.
Vi skriver det på Mazards regning som vanlig.
- De var jo vitenskapens rævhøl. - Hvorfor vente 25 min på en drosje?
Jeg kan jo få en på 5 minutter med denne lille teknikkjuvelen.
Jeg fikk til og med et kvinnfolk på Facebook med denne greia.
- Er alt tillatt? - Jeg prater ikke om overbevisninger.
- Men om å argumentere. - Blås i sannheten, bare få rett.
Nå siver det inn. Jeg måtte hamre litt.
Kom. Jeg legger ut. Kom nå.
Hei, monsieur.
- Skal jeg kjøre en bestemt vei? - Nei.
Takk for tilliten. Forsyn dere med drops og mineralvann.
Selvfølgelig, min herre. Du har tilliten vår.
Takk, Ali. Vi ses i morgen.
- Damen har shoppet! - Står til, Munir?
- Spiser du med oss? - Jeg må lese.
- Gjør det, da. - Hva er problemet?
Du har blitt snobbete og går i høyhælte sko.
- Du skjønner hva jeg mener. - Det gjør jeg faktisk ikke.
- Nå skjønner jeg. - Hva?
Dere liker meg ikke lenger. Jeg har glemt dere, sviktet dere.
- Studiene gjør meg dum. - Det sa jeg ikke.
Det er klart du gjør det. Jeg tenker bare på konkurransen.
- Hallo, Neila! - Et øyeblikk.
- Gi oss ballen. - Jeg er kvalmende selvopptatt.
Jeg drikker kaffe i Saint-Germain-des-Prés.
Jeg treffer dere bare for å si at dere ikke har forandret dere.
- Det er jeg som er en klisjé. - Hva faen prater du om?
- Jeg ser at du hater meg. - Slett ikke.
Vær ærlig. Si at du ikke liker meg.
- Gi deg, da. - Innrøm at du ikke liker meg.
- Selvfølgelig liker vi deg. - Ja.
De liker meg litt fortsatt, men...
Du kjenner meg for godt. Du ser at jeg har endret meg. Du er ikke glad i meg.
Jo, jeg er glad i deg.
- Og du savner meg. - Jeg savner deg.
- Nå blir det pinlig. - Hva?
Ser du hvor sterk jeg er?
- Omskrivingens teknikk. - Hva?!
Beskriv med ironi eller eufemisme virkelighetens diametrale motsetning.
- Den verste teknikken. - Gi deg.
- Hun erter deg opp. Flå henne opp. - Hvordan snakker du? Du er åtte år!
- Og et halvt. - Snørrunge.
- Se på dem. - Fy til rakkeren. Det er ikke sant.
De har kjent hverandre siden de var to år. Incest!
- Jeg er sjokkert. - Vi går og spiser.
La dem spise opp hverandre.
"Og hennes arm og hennes bein."
"Og hennes lår og hennes hofter, glatte som olje, buktet som en svane-
- trådte fram for øynene mine, klare og fredfylte."
"Og hennes mage og hennes bryst, disse klasene på vinstokken min-
-som forleder mer enn demoner gjør, -
- skjøt ut for å jage freden ut sjelen min-
- og tvinge den vekk fra krystallklippen-
- der den hadde slått seg ned i ro og ensomhet."
Hører dere skjønnheten og sensualiteten i denne teksten?
Det er mer spennende og pirrende enn Internettet deres-
-og deres YouPorn.
Baudelaire ble angrepet for Det ondes blomster.
Han krenket moralen, den allmenne så vel som den religiøse.
Nå snakker vi ikke om Muhammed-karikaturer, men om poesi.
På den tiden kunne ord virkelig opprøre.
De vakte følelser og skremte i en grad så forfattere ble rettsforfulgt.
Man sensurerte dem, ga dem munnkurv på og fikk dem til å tie.
Med disse ordene skjendet Baudelaire moralen.
Han ble stilt for retten på grunn av forargelse.
Dette begrepet ble siden misbrukt av en senil tenker-
- og vantolket av deres egoistiske og bekvemme generasjon.
- Vi er forarget! - Over Syria, for eksempel.
- Og klimakrisen! - Og kapribuksene!
Dere er mest forarget over ikke å komme inn på diskotek-
- og fordi deres svindyre ingefær-og gulrotsuppe er lunken.
Røyker du ikke? Du puster bra.
Liker du å puste?
Det betyr at du liker CO2, lufta og naturen.
Hvis du liker naturen, liker du Afrika og viddene.
- Da liker du elefantene. - Ja. Og?
Hva er vakrere enn en elefant?
Det betyr at du liker vakre ting.
Som kronen på verket finnes... Jeg vet ikke.
Kvinner! Hva er vakrere enn kvinner?
Du liker vel kvinner?
Da er du ei lesbe.
Innledningen til forfatningen i 1946 inneholder to slags normer:
Grunnleggende prinsipper anerkjent av republikken i lov.
Og prinsipper spesielt nødvendige i vår tid.
Jeg savner deg.
Jeg savne deg også.
Savner med R!!!
Jeg savneR deg også.
Ok, franskgeniet.
Kan du "verlan" -slang?
Da jeg var barn, byttet vi om på stavelsene. Det er ikke noe nytt.
En "beur" betyr andregenerasjonsinnvandrere.
Det vil si franskmenn...
...som ikke har funnet sin plass i samfunnet, men som burde hatt den.
- Går det bra? - Ja. Og du?
- Han plager deg ikke for mye? - Du tenner på det.
- Det der demper ikke akkurat sladderen. - Hvilken sladder?
- At dere gjør det. - Hva? Er du sprø?!
For noe tull. Han kjeder seg. Jeg er tidsfordrivet hans.
Jeg har gått om. I fjor var jeg offeret hans.
Han gjorde virkelig livet surt.
Hver forelesning sa han at jeg ville dø tidlig på grunn av innavl.
Mitt blå blod. Jeg var heldig som var min mors bror.
Jeg bodde i Versailles og snøt meg i gardinene.
For et svin.
Ok. Vi ses i morgen, Benjamin.
Siste teknikk: hån.
Hvis man innser at motstanderen er overlegen og har rett, -
- får man angripe ham personlig, håne ham.
- Da går vi i gang. - Da kan jeg...
- Ja, sett i gang. - Virkelig?
Jeg gjentar det ikke.
Er du sikker?
Jævla horeunge.
Urin fra Ur-anus.
- Ja... - Degenererte rasist.
Løsunge uten tøyte. Gatebikkje.
- Spis dritt og dø, dasslikker! - Ok.
Det er for anekdotisk. Vær mer personlig. Angrip meg personlig.
Du har en stor nese. Du er feit.
Du stinker som faen. Har du en død rev bak mandlene?
Så gjerne.
Jeg er ganske sikker.
Forelesningene dine, kopiarkene dine, halalpennene dine...
Ikke stapp dem i munnen, men...
Det er nok. Mandag, Lille. Andre runde.
10.46, Gare du Nord.
- Faen! Mamma kommer. - Jeg kan bli. Hun er kul.
Flytt deg! Hun er her! Flytt deg!
Vi møtes på den andre sida.
Kom.
Jeg vil høre... Skal vi spise sammen en kveld?
Når du kommer tilbake. Ikke kebab.
En ordentlig restaurant. Bare vi to. Hvis du føler for'e?
- Bare: "Hvis du føler for det." - Jeg spurte jo.
- Hva? - Ikke: "Hvis du føler for'e."
Er det alt du har å si? Ha det, franskgeniet.
- Måten din å snakke på er morsom. - "Morsom"?
Munir, vent! Ikke vær så dum. Selvfølgelig vil jeg spise middag.
Kom tilbake!
Jeg uttaler det kanskje feil, men jeg mener det jeg sier.
Munir!
Faen.
Lille, runde 2
Frøken Neila Salah, ordet er ditt.
Formann, ærede jury.
Jeg skal si sannheten, hele sannheten og intet annet-
-selv om jeg lyver så det renner av meg.
Marseille, runde 3
Hvis læreren måtte velge ut eleven sin, -
- bestemme på forhånd hvem som skal føre kunnskapen videre, -
- ville det bane vei for en ulidelig fatalisme.
Bordeaux, runde 4
Min sannhet er kanskje ikke deres sannhet.
Skal man avsløre alle sannheter?
Ville dere si til et storøyd barn på julaften at julenissen ikke finnes?
Ville dere si til noen på dødsleiet at det ikke finnes noe paradis?
"Blir man lykkelig av kjærlighet?"
Frøken Salah, du argumenterer for et ja.
Blir man lykkelig av kjærlighet?
Hvilken kjærlighet? Andres kjærlighet?
Ens egen?
Og hvilken lykke?
Sies det ikke at man kan leve på luft og kjærlighet?
Hva betyr det å være forelsket?
Barthes mener at kjærligheten kan måles i tiden man venter.
Ja. Jeg er forelsket, for jeg venter.
Den andre, sjørøveren, eventyreren, fjellklatreren, venter aldri.
Han bestiger Kilimanjaro og krysser Sørhavet.
Det er ulidelig.
Iblant når man er forelsket...
...forsøker man seg på uforskammethet. "Jeg vil komme for sent."
"Det har sjøfarer-idioten godt av."
Men dessverre taper man alltid.
Man går aldri langt nok bort.
Uansett hva man gjør, blir man ørkesløs, presis som ei vekkeklokke, -
- og iblant enda verre: Man kommer for tidlig. For tidlig!
Men når man forstår at kjærligheten er gjengjeldt, og man står på piren-
- og begynner å akseptere den uutgrunnelige ventingen-
- og forvirringens ørhet i overflatevannet i havna, -
- da blir de dystre og urørlige bølgene et fantastisk euforisk hav.
En øm og myk favn der man venter-
- trygg og uovervinnelig i forvissningen om sin elskedes tilbakekomst.
Denne ventingen blir den mest utsøkte-
-og lykkeligste tilstanden.
Vinneren er Neila Salah.
Ikke hvil på laurbærene bare fordi du er i finalen.
Du må fortsette å arbeide. Neste øvelse: tilpasse seg til publikum.
God dag, frue.
Hvordan står det til?
Går det stille og rolig?
Liker du å være her?
Spiller du bridge? Har du venner?
Har du familie? Barn, kanskje?
- Har du en sønn? - Min sønn!
Han burde blitt rævpult. Da hadde han fått gjennomgå.
Fatter du det, di gås?
- Du har møtt moren min. - Nå skjønner jeg bedre.
Jeg forlot Nantes for å studere. Tiden gikk. Vi snakker ikke sammen mer.
Du, som snakker så mye?
En veltalende vet ikke alltid hvordan man sier ting enkelt.
Unnskyld meg.
En veltalende vet ikke alltid hvordan man sier ting enkelt.
Sender du emojier med hjerter?
Send noen til moren din.
- Hvem er den heldige? - Er du sjalu?
Jeg lot deg jo møte moren min. Nå, hvem er det?
Munir.
Han er en prins.
Han vet det bare ikke ennå.
Han har et hjerte av gull.
Med tanker som et sverd. Oppriktige.
Markante. Lysende klare.
Skarpe.
Han er ikke redd for noe.
Med ham er jeg ikke redd for noe.
Og han får meg til å gapskratte.
Dessuten er han vakker som en gud.
Hva gjør han?
Uber-sjåfør.
God kveld, mitt herskap. Har dere bestemt dere?
Ja.
Hummer Thermidor og gratinerte skjell.
Eller stekt havabbor med velkjente slektninger.
Jeg tar de velkjente slektningene, takk.
Som forre østersaspik i trilogien-
-agurkchutney, rød kaviar og wasabi.
- Og til herren? - Det samme som fruen.
Fortsatt sint?
Ikke engang et "God natt, Neila"?
Det er en stor dag for universitetet vårt.
Jeg ber om en varm applaus for Neila Salah...
...som representerer oss i finalen.
Som dere vet er jeg ingen stor taler.
Der ble det bevist.
Jeg vil takke Grégoire Viviani, universitetsdirektøren, -
- som har latt meg representere skolen hele veien til finalen.
Det gjør vondt å innrømme det, -
-men jeg har en utrolig bra lærer.
Gud skal vite at det ikke begynte spesielt bra.
Han har virkelig latt meg lide.
Men jeg ville aldri ha byttet ham ut.
En veltalende vet ikke alltid hvordan man sier ting enkelt.
Derfor skal jeg si det enkelt.
Takk, Pierre.
Jeg trodde nesten på deg.
"Takket være meg lever Mazard igjen."
- Hva mener du? - Jeg har skjønt det.
Hva da?
Avtalen. Styret møtes neste uke, og du takker ham offentlig.
Er det en tilfeldighet?
Du er hans gode gjerning. Bra jobbet. Du blir stjerne, -
- og han fortsetter å være rasist. Nå har han sin garant.
Sånn kynisme gjør at jeg mister troen på menneskeheten.
Men jeg er imponert.
Her er vidunderbarnet.
Jeg kommer aldri til å bli din gode gjerning.
Retorikkonkurranse, finale
Munir!
Unnskyld, Munir.
Hold rundt meg.
Jeg var idiotisk.
Du har rett. Jeg vet ikke hva jeg driver med.
Jeg blåser i det der nå.
Du hadde rett fra starten.
Jeg mistet fotfestet.
Jeg forstod ikke at...
...jeg ikke hørte til der.
Kan du ikke svare?
Løft hodet.
Rett deg opp.
Jenta jeg traff, gir ikke opp så lett.
Det er ikke henne jeg elsker.
Etter alt du har gjennomført og gjennomgått-
-så gir du bare opp?
På grunn av en slem lærer.
Tror du at vi er bare gode og de er bare onde?
Vi sitter alle i samme båt.
Han utnyttet deg, men det var vel gjensidig?
Svar meg, Neila. Lærte han deg ikke noe?
Ga han deg ikke noe?
Gjorde han deg ikke bedre?
Det er for sent, Munir.
Nei, det er ikke for sent.
Hvem slapp deg inn?
Jeg gikk inn selv.
Jeg gikk inn fordi det forekommer meg-
- at det dere diskuterer, gjelder meg mer enn noen annen.
Det handler vel om Busskort Krakk og Abderahman?
Dere har et møte her i dag-
- for å diskutere slibrighetene, falske eller ei, -
- og overgrepet, falskt eller ei, -
-ved bruken av ordet "Krakk".
Jeg har noe å si.
Si det du har på hjertet.
Jeg er her for å bekrefte at han er jordens mest foraktelige vesen.
- Takk, det... - La henne snakke.
Ta en stol og sett deg.
Pierre Mazard er kynisk på den kaldeste og mest tragiske måten man kan være.
Han tror ikke på noe, og slett ikke på seg selv.
Han avskyr samtiden sin.
Han respekterer intet og ingen, enda mindre samfunnsinstitusjonene.
Ja visst, han fikk tiltro til meg, væpnet seg med tålmodighet.
Men han er framfor alt ambisiøs.
Han spiller gjerne under dekke-
-for å tjene sitt eget formål.
Pierre Mazard er kynisk.
Likevel har han overfor meg vist en intelligens-
- og en sjenerøsitet som jeg slett ikke hadde forventet her.
Likevel har han vært umåtelig hengitt og pasjonert.
Likevel håper jeg at alle elever i verden treffer en som ham.
Og da har jeg ikke engang nevnt...
...at alt blir mulig med ham.
At ei forstadsjente i følelsenes vold-
-fikk representere Assas i finalen-
- mindre enn ett år etter at hun traff ham.
For i siste ende er det vi vil huske ham for-
- middelmådigheten og det vulgære i hans opptrinn.
Vi husker "Krakken".
Jeg vil også gjerne si at han er en fantastisk formidler.
Han graver i dritten og kjefter, er mer full av motsigelser enn fordommer.
Han vekket sulten min og ga meg en djevelsk styrke.
Han ga meg fredens våpen uten å dømme meg.
Takket være ham kan jeg motstå kulene uten å miste følsomheten min.
Jeg husker en som bare har ordene, for mange ord.
Ord som har trettet ut hjertet hans og kvalt hans siste menneskelige trekk.
Og hvilket ord? "Krakk."
Slakt beistet.
Sett ham i gapestokken og la elevene danse på hans sydende glør.
Men takket være hans undervisning kjenner jeg min skjebne.
Jeg vet at navnet mitt en dag skal knyttes til noe storslått.
Pierre Mazard ga meg det.
Til meg, Neila Salah, født i Créteil den 13. juli 1997.
Datter av Buzian og Khadija Salah.
Syndene hans kan ikke unnskyldes.
Man må være gal for å tilgi ham.
Takk for at dere lyttet.
Unnskyld meg.
Jeg ville si at...
Jeg siterer en stor, framtidig advokat.
"Man må vite hvordan man sier ting enkelt."
Så takk.
Takk, Neila.
Mente du det du nettopp sa?
Siden når må man tro på det man sier?
Det viktigste er ikke sannheten, men å overbevise.
Urin fra Ur-anus!
Degenererte rasist.
Løsunge!
Nei... Løsunge uten tøyte!
Spis dritt og dø i toalettet!
- Spis dritt og dø, dasslikker. - Sånn var det, ja.
Gatebikkje.
Djevelske ørkensjakal ved randen av en tørr brønn.
Gamle sanddekte kamel.
- Ouarda fra ørkenen. - Råtne sjakal.
Jeg fikk nettopp saken din. Jeg er fryktelig sen.
Du er fryktelig, ja.
Hvorfor stirrer du?
Jeg vil ikke ha ei dame. Jeg vil ha en med svære baller.
- Du fucker det opp. Hore! - Hold kjeften din.
Pass på hvordan du snakker. Du jobber for meg.
- Hold kjeft og ta av deg lua. - Aldri for ei hore.
Det er du som er hora. Av med lua.
Er det fint? Er jeg søt?
Jeg er uskyldig. Offer for rettssystemet.
Unnskyld, jeg hørte ikke. Artikuler.
- Et offer for rettssystemet, frue. - Advokat.
- Kall meg "advokat". - Tror du jeg er slaven din?
Prøver du å se fransk ut med kjerringfrisyren din?
- Jeg er fransk. - Jeg også.
Du ranet et supermarked. Gjengangsforbryter. Vitner.
Kameratene dine anga deg. Det kan koste deg dyrt.
Enten lytter du, og du kan slippe unna på grunn av en prosedyrefeil, -
-eller så dummer du deg ut og får 10 år.
Du stilles for retten. Dommeren liker ikke gutter som deg.
Med joggedress taper du. Reis deg.
Opp!
"Herr dommer, ærede jurymedlemmer..."
- "He dommer, ærede jurry." - "Herr dommer."
Rett deg opp.
- Du synder. Ikke klå. - Dumhetene dine er synder. Rett deg opp.
"Herr dommer, ærede jurymedlemmer..."
Ta hendene ut av lommene.
Rett deg opp.
En gang til.
Tekst: Anna Bjørshol Oneliner