Mislim, da moramo iti tja. Smo na pravem kraju?
Živjo.
Najbrž je že na zajtrku.
Ne.
V redu.
Torej...
Kaj počnemo? Zakaj smo tukaj? -Na zajtrk gremo.
Zakaj?
Karl je prespal tukaj. Zato se tukaj dobimo z njim.
Kje je oče? Je že tukaj?
S kom misliš, da smo govorili?
Jaz...
Tam je.
Kako je kaj z njim?
Ne vem, zakaj se je sam pripeljal sem.
Noče nositi slušnega aparata.
Mislim, da več dni ni spal. -24 stopinj v Čikagu.
Tu pa pod ničlo.
Oče, počakaj. -Kako si to razlagate?
Ne slišimo te. Mare? -Oprosti.
Hvala.
Kako si, mala? -Živjo, oči.
Ja, ja, ja.
Je on že pokonci?
To! Pokonci je. Kdaj ste prispeli?
Ne vem, okrog 5 zjutraj.
Ob petih zjutraj. Sredi noči.
Pridete noter? -Ja.
Gremo. -Prav.
Oprosti. -Imajo...
Kaj imajo? Samo malo. Ne slišim te.
V redu, samo malo. Avto... Sem že.
Kaj imajo, oči?
Krasen samopostrežni zajtrk imajo.
Vse imajo. Kar ti srce poželi.
Karl je že pri tretjem vaflju.
O, njami, njami. -Ja.
Dobrodošel.
Živjo, oče.
Ne vem... Če sem pripravljen na to.
V redu.
Gremo, oči.
Se vidiva. -Gremo noter.
Ja.
Kaj je?
Lepo, da si prišel.
Seveda sem. -Ja.
Živjo. Karl.
Živjo, Al. -Živjo.
Živjo.
Kako si? -V redu.
Živjo, Karl.
Kako si? -No, saj veš.
Kako naj bi se počutil? -Ja, ja.
Živjo. -Živjo.
Bi vafelj?
Ne, ne. Vseeno hvala.
Poglej, na novicah promovirajo
desničarsko propagando.
Previdno, Karl gleda ta program. -Vem.
Včasih ga tudi jaz gledam. -Ne, pa ne.
Zbiram podatke, Dan.
S kom govori?
Bog ve, vedno ima nekaj za bregom.
Danny! -Ja?
Pridi sem.
Greš raje ti? -Ne, tebe hoče.
V boj, tiger.
Ja? -Naj Karl pride sem.
Karl. -Sveže je.
Oči hoče, da z nekom govoriš po telefonu.
S kom pa? -Misliš, da mi je povedal?
Čuvala bom tvoj vafelj, Karl.
Hvala. -Ni problema.
Saj vem.
Danes moram vaditi jogo.
Že kar čutim, da se bom ta vikend zredila.
Toto, nismo več v Kansasu.
Ne, v Missouriju smo.
Ja.
Ne razumem, da kot njen oče
nimam pravice do odločanja v tej zadevi.
Kakšna traparija je to?
Tu imate njenega moža!
Halo?
Na telefonu.
"Pri." -Pri telefonu.
Samo malo.
"Na, pri..." -Halo?
V redu.
Detektiv Franchetti? -Super.
Karl Mueller je.
ODKRIJTE KRASNO COLUMBIO V MISSOURIJU
Ne, ne, on je njen oče.
"Ta kraj so izglasovali za drugi najboljši kraj
za življenje.
Od leta 2006
pa se ni uvrstil med prvih sto."
Pravi, da ne smemo videti trupla.
Mimogrede...
Govoril sem...
Z upraviteljem bloka.
Pravi, naj pridemo v pisarno. -Ja?
On nas bo...
Peljal nas bo v stanovanje.
No...
Kdaj je bilo to?
Vse jutro ga skušam dobiti na telefon.
Govoril sem z njim, medtem ko sem vas čakal.
V redu. Drek.
Jaz...
Šel bom po vafelj. -Ja.
Zakaj nam ne da naslova, da se dobimo kar tam?
Ker potem ne bi bil glavni, in ne bi imel kaj početi.
Ja, to je... -Ja.
Gremo lahko nekam na čaj?
Tukaj so imeli samo res zanič kavo.
Tudi čaj so imeli. Niso imeli čaja, Al?
Tisto ni bil čaj. Lipton's je bil.
Najprej mora odkleniti. -Hvala.
Pa ja.
Vidve se kar smejta.
Ne bom preživel tukaj bogu za hrbtom.
Kaj pa govoriš? Tukaj si se rodil.
Rodil sem se v Kansasu. -Ki je v Missouriju.
Odšel sem. -Star si bil 2 leti.
Bil sem prepričljiv.
Kaj nimajo Starbucksa na vsakem vogalu?
Ni to pravilo? -Ne.
Mislim, da se ne smemo ustavljati brez dovoljenja, Daniel.
Tam je Karl.
Tisto ni Karl.
Res ne?
Ne, tisto je siv kombi. On ima velikega in črnega.
Kdaj sta nazadnje govorili z njo? -Jaz?
No, vidve.
Karl prihaja.
Za mano boste vozili, kajne?
Ja, ja, bomo, samo ne še takoj.
Karl! Karl! -Počakaj!
Kaj je?
Vrni se, Karl! -Že prihajam.
Ljubi bog.
Ja? -Očeta moramo počakati.
Kam pa je šel? -Mislila sem, da sta skupaj.
Ne.
Kaj ni parkiral ob tebi?
Ne vem, kje je parkiral. -Počakati ga moramo.
Tam zadaj je parkiral.
V redu. -Že prihaja.
Tam je.
Takega ga še nisem videla. -Kristus.
Kar mirno. -Počasi.
Živjo, oči.
Za mano greste, kajne? -Ja, tako je. Zdaj...
Pazi na avto. Pazi na avto, mater!
Mojbog!
Vse bo v redu. -Ja.
Prav, gremo.
Kaj ti je, cepec?
Sledite mi, poznam pot! -Ja, pa kaj še.
Kar vse ti je jasno.
Potem pa vozi pred mano.
Raje si bom nadela pas. -Zakaj je tako naporno?
Zakaj se je ustavil? -Avto je pred njim.
Kaže mu, naj gre.
Koga čakaš?
Skozi prizore zakona Bog razlaga
svojo ljubezen do ljudi, ki so prišli v njegovo skupnost.
Matej 22:29.
Krščanska poroka je najlepši prikaz
zveze med Jezusom in...
Prekleto.
Hudiča.
Tommy. Ja.
Ja, sem opazil.
Vem. Oprosti.
Kako daleč si za mano?
Prav, ustavil se bom.
Počakal te bom in speljal, ko te vidim, prav?
V redu, adijo.
Prekleti hudič.
V redu.
Kako naj bi vedel? -Ja, saj nisi telepat.
Rekla si, da boš ostala eno noč.
Ampak nisem vedela,
da bo prišla mami in da bo morala na kemoterapijo.
Odpeljal te bom v bolnišnico,
šel bom domov
in sestro prosil, naj ta vikend skrbi za pse.
Potem pa bom prišel pote.
Psi je ne marajo.
Zakaj mora biti vse ena klinčeva drama?
Kaj naj ti rečem? -Nič. Spet sem jaz kriva.
Kaj, hudiča? Mislil sem, da boš prevozil vse luči v mestu.
Žal mi je, Tommy. -Kar naj ti bo.
Ko že stojiva, Danny pravi, da hoče kavo.
Ne sprašuj me, zakaj.
Zavil bom v prvo kavarno, ti pa mi sledi.
Prav. -In ustavljaj na semaforjih.
Prav.
Prekleto!
Bosta kaj?
Je že v redu. -Hvala, oči.
Zame nič. Od kofeina me boli glava.
Bom pa krof, če jih imajo.
Ja, seveda.
Kaj nisi ravno jedel? -Seveda.
Vprašal je.
Hvala, kolega.
Po čaj si grem. Ti kaj prinesem?
Prinesi mi kavo. -V redu.
Si se odpovedal kavi?
Ja, pred enim letom. Kislina mi nagaja.
No, govoriti morava.
Poklical me je tisti detektiv Franchetti.
V redu. -Ja.
Torej...
Dekletoma nisem nič povedal.
Tudi Karlu ne.
Rad bi nabral čim več podatkov.
Ja. -Me razumeš?
Stvar je taka. Pravi, da ga ne morem
dobiti,
ker nisem njen mož.
Toda rekel si, da te je on poklical.
Ne vem, kaj je v tisti prekleti reči.
Nočem, da Karl to prebere,
karkoli to že je.
Ja.
Za pismo gre.
Zakaj ga ne pokličeš?
Pravi, da ne morem dobiti pisma,
ker je to zdaj...
Del preiskave.
Toda rekel je,
da mi ga lahko prebere.
Ne vem, kaj piše v njem.
Nočem, da je kdo prizadet.
Oče, to me ne preseneča.
Ko si poklical, sem vedel, za kaj gre.
Dokler ne izvem...
Nočem ugibati.
Mislim, da je precej očitno.
Ona...
Ne, ne, ne.
Prav?
Midva ne veva.
Prinesi mi kavo, prav? -Prav.
In krof za Karla.
Lahko dobim
en čaj?
Črnega, mleko posebej. Ali pa ga kar zlijte noter.
In kavo. Pa še tole.
Si padel v školjko?
Poslušajte, čas je, da gremo.
Tisti tip je rekel, naj pridemo ob 8.30.
Sporočil sem, da pridemo pozneje. -Ja?
Tokrat nam sledi, prav?
Tommy, raje pohiti. Nehaj buljiti naokrog.
Zakaj nas Karl vodi? Je sploh že bil tam?
Mislim, da ni.
Ti pa si, torej...
Kaj pa vem.
Zakaj se ne zamenjamo? -Allie, Allie.
Pusti to. Samo uživaj v vožnji.
Vzemi krof. -Danny, ti greš z mano!
Dajmo! Gremo, hudiča!
Mislil sem... -Samo uživaj v vožnji.
Z Betty bi se oglasila pri vama.
Super.
Mogoče na zahvalni dan.
Ga bosta letos praznovala?
Nisem še razmišljal o tem, ampak...
Kaj je?
Phillipe ima rad zabave.
Ja, vem. Moj kolega Phillipe.
Kdaj gremo od tu?
Zbita sem.
Daj, Leen, ne bom sam pil.
Kako so tvoji otročki?
Proč s tem!
Sta s Kim mučili otročke?
Nehaj! Slabo sem videti. -Prav. Oprosti.
Ne mučiva otrok.
Samo rokice jim stiskava... -Kristus.
Da laže lulajo.
Brutalni sta.
Zlasti tiste, ki so ČZ.
Počakaj, samo malo, kaj si rekla? ČZ?
Ja, saj veš. Čisto zavoženi.
V redu, prav. Dovolj.
To je grozno. Za dojenčke gre.
Pa kaj še.
To so cirkuški norčki.
Nekateri imajo dodatne prste,
mi pa jim jih hočemo odrezati.
Nehaj! -Še tistega.
Nehaj. Dovolj.
Ni tako, da moraš biti nežen in skrben?
Ti bi takoj pogorel.
Ne bi ti uspelo. -Nikoli.
Vi mehkužci bi že prvi dan odnehali.
To je...
Karl, bi še? -Ne, voziti bom moral.
Colleen? -Ne.
Colleen? Halo?
Daj, zbudi se.
Ne, ona ne spi. Samo...
V novi predstavi si. Kako se ji že reče?
Frankie.
Kaj? -To je ime predstave.
Kdo je Frankie? Nisi ti v glavni vlogi?
Ja, sem... To je ime lika, ki ga igram.
Ja, saj res.
Britanska predstava je. V Londonu je bila hit.
Kako ji kaže tukaj?
No, bomo videli.
Še vedno tipamo teren. Občinstva...
Še nimamo.
Presneto.
Rada jih imam.
Koga?
Dojenčke. Rada jih imam. -No, vidiš.
Umrla bi za njih. -Sem rekel, da bom jaz vozil.
Je z njo vse v redu?
Ja, zadnje čase jo nekaj daje.
Kaj?
Samo zdravila so. Vzel bom stvari.
Zdravila? Od kdaj pa to?
Danny, ti jo vidiš samo, ko imaš čas.
Ko ne potujeta, torej...
Torej kaj, Karl?
Prekleto.
Kaj je, oči?
Neroden voznik je. Pospeši, upočasni, pospeši.
Spravlja me ob živce.
Ne bi smel iti pred mano.
Zakaj si upočasnil?
Mi pomagaš očeta spraviti ven? -Gremo.
Hvala, ljubica.
Ja, vem, izvoli. -Mare je to prej naredila.
Pa dajva. -Počakaj.
Gremo. -Dajmo.
V redu. -Odlično.
Sem gremo. -Počakaj. Ne, ne.
Karl, pol zemljevida ti manjka.
Kaj boš zdaj? -To polovico rabim.
Kristus.
Morali bi zaviti levo...
Ne. -Znano nam je bilo.
Mislim, da je to prava pot. -Ne.
Karl!
Počakajte. Tommy, poglej.
Kaj je? -Tukaj smo.
Ja.
Ja, saj vidim.
Smo pripravljeni?
Ja, smo, Tommy. -Skrajni čas je za to.
Dobro, za mano. -Drugič bolj po pameti.
Sledite mi. -V redu!
Samo sledite mi, prav?
Hvala.
V oporoki si.
Hvala, oči.
Kar pojdite.
V redu. Počakaj, Karl!
V redu. Gremo, gremo!
Tukaj si bila, Mare?
Ja, to je njen blok. Ona je v drugem nadstropju.
Sovražim takšne kraje. -Meni so všeč.
Obesil bi se. -Dan.
Resno? -Samo pravim.
Kateri film sta gledali?
Mare, kateri film sta gledali?
Kdo?
Vidve s Colleen, ko sta bili tukaj.
Ne spomnim se. Ona ima rada grozljivke.
Koga zdaj čakamo?
Oče in Karl iščeta upravitelja, menda ima on ključe.
Mislim, da je hotela gledati nekaj od Kinga,
jaz pa...
Se spomnita njenih prijateljev iz srednje šole?
Imeli so pogrebni zavod. -Ja, Lynchevi.
Eden od njih je bil moj sošolec.
V vsakem razredu so bili. Imeli so 11 otrok.
Se spomnita, ko je prespala
v pogrebnem salonu s tistim sovrstnikom?
Chrisom. -Ja, Chrisom.
Čeden je bil.
Osem let je mlajši od tebe, Mare.
Čeden je bil.
Ne, Chris je bil v mojem razredu...
Matt. -Saj res, on ni bil tako čeden.
Prišli smo iz Kansasa. -Kaj počne?
Daj, nadaljuj z zgodbo.
No, ona in Matt sta...
Mislim, da nista bila par,
bila sta prijatelja, on jo je povabil
v pogrebni salon. Eden od otrok je moral
vedno prespati tam, ne vem, zakaj.
Da bi čuval trupla. -Jaz govorim zgodbo.
Povej tako, kot je bilo. -Tam so bila trupla?
Ja, to je bil pogrebni zavod. Kje pa naj bi imel trupla?
To je bistvo zavoda.
No, nad njim so imel stanovanje.
Do njega si moral iti skozi kuhinjo ali hladilnico,
kjer so do pogreba hranili trupla.
V stanovanju sta gledala film.
Colleen ni poznala filma,
šlo pa je za skupino najstnikov, ki so živeli poleg pokopališča.
Noč živih mrtvecev. -Ja.
Ja. -Mojbog.
Čisto je bila že prestrašena, Mattu je rekla:
"Moram iti." In zbežala je dol po stopnicah.
Joj, trupla, trupla. -Mare, nehaj, dovolj.
Bila je čisto iz sebe, opotekla se je v kuhinjo
in se zaletela v...
Nosila. -Ja, in mize.
Mojbog, saj res.
Truplo je zletelo na tla. -Mare...
Ja, zdaj se spomnim.
Truplo je padlo na tla. Povedala mi je za to.
Ne, truplo ni padlo.
Si bila tam?
Tudi meni je rekla, da je truplo padlo.
Ne, ni. Ampak je že v redu.
Povej, kaj se je zgodilo.
Ne, ne bom.
Očitno že vesta, kaj je bilo, zato...
Nehaj. -Daj no.
Daj no, Al.
Nehaj. -Povej nama zgodbo.
Mare. -No...
Ona...
Zaleti se v truplo, ta pade, ona pa zakriči.
Ura je bila polnoč. Usedla se je v avto in oddrvela domov.
Kako smešno.
Konec.
Res je smešno.
Rada je imela grozljivke. -Ja, res je.
Spusti okno. -Ja.
Prav, najprej moram... Malo počakaj.
Mislil sem, da odhajate. -Ne, avto sem morala prižgati.
Kaj bo dobrega? -Pravi, naj pridemo nazaj.
Zakaj?
Mislim, da morajo počistiti stanovanje.
Zakaj? Samo po oblačila smo prišli.
Zakaj ga morajo najprej počistiti?
Ne vem. Morda so tam kakšne stvari.
Ki jih morajo pospraviti.
Mi je kaj ušlo?
Nočejo, da ga vidimo, preden ga ne očistijo.
V redu.
Kdaj naj potem pridemo nazaj?
Čez dve uri.
O, bog. -Kristus.
V redu.
Tudi prav.
Grem nazaj do Tommyja. Jezen je.
Ja. -V redu, hvala, Karl.
Si v redu, Dan? -Ja.
OKREPČEVALNICA PRI DEE
Imaš ščipalko za nohte?
Mislim, da nimam.
Ne vem, kaj naj jem.
Kaj običajno ješ za zajtrk? -Živjo.
Bi kdo pijačo ali našo posebno kavo?
Lahko dobim črni čaj z mlekom? -Ledenega?
Ne. Vročega z mlekom.
Prav. Bi še kdo kaj?
Kavo. -Kavo.
Tudi jaz bi kavo, prosim.
Oči? -Bi kaj spil?
Jaz...
Dietno kolo. -Ja.
Prinesel vam bom pijačo
ter se vrnil po naročilo.
Veš, kaj boš?
Premočne so zame. -Enako.
Zbudi se.
Tako. En vroč čaj.
Mleko in malo limone, za vsak slučaj.
In kava za dami. -Super.
In še kava za gospoda.
Hvala. -In ena dietna kola.
Izvolite.
Kakšno vprašanje? -Ne.
Zajtrk je na zadnji strani. Ves dan ga strežemo.
Krasno.
Lahko vam dam več časa.
Ne, mislim, da lahko vsi naročimo.
Ja. -Ja. Jaz bom...
Dve vmešani jajci.
Priloga je kolaček, pečen krompir ter skuta.
Bo kdo pojedel moj kolaček, če ga naročim?
Nekdo ga bo pojedel. -Ga bom jaz.
Kakšen opečenec boste? -Saj sem naročil kolaček.
Tudi opečenec dobite.
Bi kdo moj opečenec?
Naroči ga, dali ga bomo na sredino.
Prav, prinesite opečenec.
Jaz bom tunin krožnik in skuto.
Kakšen preliv boste? -Zraven dobim preliv?
Ne, ne bi...
Imamo sirov, smetanov, francoskega in italijanskega.
Jaz bom...
Kristus.
Smetanovega. -Smetanovega.
In za vas, gospa?
Popečen mafin z otrobi.
Gospod? -Hujšaš?
Imate jogurt? -Jogurt?
Nimamo ga.
Mislim, da ga ni. -Prav.
Grem vprašat? -Ne, ne.
Potem bom skuto. Imate kaj sadja?
Mislite na sadno kupo?
Ne, jabolko ali banano.
Mislim, da ne.
Preveril bom.
Kaj boš ti, Karl?
Jedel sem v tisti drugi restavraciji.
Oprostite, nimamo sadja.
V redu. -Prav.
Torej bom skuto.
In za vas, gospod? -Ja.
Francoski opečenec.
Prilogi sta slanina ali klobasa.
Klobaso. -Navadno ali pleskavico?
Pleskavico.
Ravno je jedel. -Vem.
Joj, oprostite.
Imam ga. Izvolite.
Jaz sem Kurt, če boste kaj potrebovali.
Prav, Kurt.
Smo v Moje pesmi, moje sanje.
In imamo svojo Liesl.
Smešno.
Kaj je smešno? -Pozabi.
Daj že.
Betty jih ima v torbici?
Zdaj?
Tako kot mami.
Tommy, pridi.
Bilo je noro zabavno.
Dobili smo paket, ki je bil težek kot hudič.
Betty ga pogleda in reče:
"Kaj, za vraga?"
Na njem ni bilo povratnega naslova.
Ne odpiraj ga. Mogoče je bomba.
Betty sem rekel, naj ga odpre.
Šla sva na verando.
Ja, ker je tam varneje. -Ja.
Notri je bil papir.
Colleen je bila hecna... -V njem je bila opeka.
Kaj? -Mojbog.
Opeka. Zato je bil tako težak.
Poleg opeke je bil šop svetlih las.
In si rečem:
"Kaj, za vraga?
Kaj, za vraga?"
Ven potegne glavo od lutke
z modrim senčilom za oči.
Ni vedela, kaj se dogaja.
Skušal sem ji pojasniti.
Preveč mi je bilo smešno.
Kje jo je Colleen dobila? -Od vaše mame.
Mama jo ji je poslala pred meseci.
Ne, ne.
Colleen je mami težila, ker je vse obdržala.
Mami je imela lutke, ki so jim manjkali deli.
Za hec jih podari mojim hčeram za božič.
Colleen in punce jim snamejo glavo
in jih vrnejo mami.
Njej je bilo to všeč.
Včasih jih je nosila v svoji torbici.
Mislim, da gre za vudu.
Točno tako!
Zakaj je jaz nisem dobil? -To je za punce.
Jo je Vicky dobila?
Ne. To je bolno. -Ne!
Dajte no. Bodite pridni.
Oči, sovražiš jo. -Ni res.
Ja, grobi ste.
Težko je biti autsajder v tej družini.
Nekaj bi rad povedal.
Bom kar zdaj.
Precej težko mi je bilo v hiši
od smrti vaše mame.
"Precej težko" je mila beseda.
Betty je zelo dobra in zvesta prijateljica.
Zato sva se odločila,
da se v maju poročiva.
To je... Krasno, oči.
To je čudovito.
Betty je zelo prijazna.
In ima glave od lutk.
Kot nekakšen...
Blagoslov iz nebes.
Hvala, Karl.
Hvala, hvala, hvala.
No, če smo če pri tem, bi tudi jaz nekaj povedal.
Mojbog.
Phillipe...
In jaz bova posvojila otroka.
To je čudovito.
Spet bom tetka malemu dojenčku.
Kdaj se bo to zgodilo?
Prijavila sva se za rejništvo,
prejšnji teden so naju požegnali.
Colleen je vedela za to. -Bila bi srečna.
Res je. -Zdaj bi se smejala
do solz. -Ja, prav res.
Smejala bi se. -Betty z lutkami.
Upam, da sta pripravljena na neprespane noči.
Hvala.
Hej. -Izvoli, oče.
Daniel.
O, fant.
Ja. -Ja.
Hvala. -Bo šlo?
Morda dobiš kaj denarja.
Danny? -Ja?
Greš z mano ali s puncama?
V avtu imam prostor.
Krasna ideja.
Oči, zakaj ne greš s Karlom?
Pridi, Dan.
Zagotovo bo šel na pijačo.
Pripeti se moram. Oprosti, Karl.
Počakaj na Karla. -Tako, gremo.
Lahko greva. -Ne, ne.
Družba! Dan!
Dan... -Kliče taksi.
Misli, da je na Manhattnu. -Daj!
Lahko spelješ. -Daj že!
Bi rad taksi?
Misli, na je na odru na Broadwayu?
Karl, počakaj!
Mislim, da ljudje razumejo, da ga zato zle sile,
zlasti liberalci, sovražijo.
Ker je dober. On je dober.
Ne pretvarja se, da pomaga beguncem.
In ljudem, ki se niso opredelili glede spola.
Ljudje, ki povedo, da so dobri...
Lahko? Samo... -Ne, ne, prosim.
V redu. -Poznam te.
Veš? To ni lepo.
Snežilo bo. -Ne, to so dežni oblaki.
Res? Prav. -Ja, deževalo bo.
Morda se bo kasneje zjasnilo.
Veš, kaj pravijo:
"Če ti vreme ne diši, počakaj pet minut."
V redu.
Ja.
Pet minut.
Potem se spremeni.
Torej...
Dobila bosta otroka, kaj?
Ja.
Dolgo sta čakala, kajne?
Ja, drži.
Bolje pozno kot nikoli.
Tudi nama se tako zdi. -Ja.
Ja. Čestitke.
Ja. -To je lepo.
Ja.
Ona...
Colleen bi bila vesela.
Da bosta imela otroka, ona...
Vem.
Bila bi vesela.
Ja. -Veš, kaj mi je rekla?
Rekla je, da boš krasen očka.
Ja.
Kaj pa vem.
Seveda boš.
Ona se zelo veseli.
Pravi, da bo prišla, ko bo prosta.
To bi bilo super.
Zlasti, če bom veliko v LA-ju.
Ja.
Pusti me v Brooklynu z novorojenčkom.
Saj vem. Veš, kako je.
Ja, ampak poslušaj.
Ko dobim otroka, te ne bom več potreboval.
Samo denar nama pošlji. V redu bova.
Lahko prideš na obisk.
Mojbog.
Fanta...
Pridita pogledat moje dojenčke.
Karl, Mare pravi, da se morava ustaviti.
Zakaj? -Ne vem.
Pravi, da čim prej ustaviva, -Prav.
Na naslednji ulici.
Kaj pa...
Kaj pa tam? -Ja.
Ja.
Sonce se kaže. -Sem ti rekel.
Napovedal si dež.
No, počakal sem 5 minut. -Saj res.
Prekleto!
No...
Še to mi je manjkalo. -Kaj se dogaja?
Iz avta se kadi.
Saj nimamo boljšega dela, Mare.
Verjetno samo potrebuje olje.
Misliš? -Ja.
Zakaj ti mož ne kupi novega avta?
Saj je nov, Allie. -V redu, prav.
Hudiča. Mi greš po olje?
Ja, takoj grem ponj. -Hvala.
Bi kaj jedel, Karl?
Gre po hrano? -Mislim, da se heca.
Oči. -Kaj delamo?
Saj veš, smo v svojem elementu.
To je kot predstava Brez izhoda.
Huis Clos.
Res je. Vedno me presenetiš.
Patrone je treba držati na žerjavici.
In veliko časa imam za branje.
Greš noter? -Itak, da ne.
Oči, oprosti, ker se je začelo kaditi.
Zakaj?
Treba bo zamenjati olje.
Prosila sem Howarda. -Phillipe je.
Oprosti.
Hej, Phillipe. Vidim, da si klical.
Signal je v riti. Mislil sem nate.
No, tako. Samo preverjam, kako si.
Pokliči me. Ljubim te.
Adijo.
Kako gre vožnja s Karlom?
Ne začenjaj.
Zakaj je sploh tu? -On je njen mož.
Bil je, zapustila ga je.
Mislim, da je upal, da bosta spet skupaj.
To se ne bi zgodilo. -Ne?
Živela je v Alini kleti. -Vem.
Mislim, da ni vedela, kaj išče.
Mislil sem, da ji je šlo na bolje.
Veš, kaj je rekla mami po tisti zadnji zadevi?
Ne, kaj?
"Že 20 let čakam, da gre nekaj po zlu."
Mare, kaj je sploh delala tam?
Bila je potujoča sestra. -Toda, zakaj tukaj?
Plača je bila dobra. Najeli so jo za 4 mesece.
Pse je postila pri Karlu. -Ni jih mogla vzeti k Allie.
Worf bi jih raztrgal.
Bog. -Kličejo naju.
V redu.
Dan, Mare. -Ja.
Lahko to ponovite?
Ja, v redu.
Predmeti, ki nas zanimajo,
so pri medicinskem ogledniku, kajne?
Pri ogledniku. V redu, razumem.
Takoj rabim pisalo. Pohiti in mi ga prinesi.
Prav. -To si moram zapisati.
Kaj rabiš, oči?
Oči, daj mi... -Rabim pisalo. To rabim.
Zapišem si lahko na telefon.
Kaj mi bo tvoj telefon... -Moj iPhone.
Če sem jaz tukaj, ti pa si tam.
Kako je to smiselno... Oprostite.
To bom naredil pozneje.
Halo? Halo? -Našla sem ga, oči.
Karl, ne rabimo... -Tukaj je papir.
V redu, samo malo.
Kaj zdaj delaš? -Snel si bom rokavice.
Vidiš? Če bi uporabil iPhone...
Skoraj bi me pičila v oko z nalivnikom.
Povejte. -Nekaj drugega lahko narediš.
Bi utihnila?
Suzanne? Suzanne Skeers. -Suzanne.
Skeers.
Kako se to napiše? -S-K-E-E-R-S.
Mi daste njeno telefonsko številko?
753... V redu, imam jo. -Ja?
555... -555...
Ja, 04... -04.
08. Imam jo. Mi lahko nekaj poveste?
Vrnila sem se!
Imam olje.
Kaj pa je? -Halo?
Halo? -Kaj? Kaj delate?
Boš takoj poklical Suzanne Skeers?
Ja, pokličimo jo.
Mi poveš številko?
1... -753-555-0408.
753... -555-0408.
555... -555...
04. -0408.
04...
08. -08.
Zasvojen je s tistim telefonom.
Ne rabim te več. Tvojih instinktov.
Si v redu, oči? -Sem, ljubica.
Aja, ti si.
Ja, ne skrbi zame.
V redu sem.
Kaj pa vem.
Iskal je žensko. -Kaj se dogaja?
Rabil je njeno številko. -Kaj delaš?
Prodajali so praznične okraske.
Nisem se mogla upreti. In pasjo hrano.
Boš to vlekla s sabo na letalo?
No, Worf je velik, veliko poje. Bila je na razprodaji.
Boš pa morala plačati za dodatno torbo.
Na to nisem pomislila.
Moj soseda ima psa.
Lahko jo dam njej. -Drek.
Lahko pa jo pojemo po poti.
Prav, oči, pripravljeni smo.
Avto je v redu. -Hvala, Karl, cenim to.
Si dal zamašek nazaj?
Kam gremo? -Ja, zamašek je gor.
Halo? -Lahko greš z mano.
S kom grem? -Dan, usedi se v en avto!
Grem lahko...
Oči.
Ne, oči. Mislim, da to ne bo šlo.
Če se ona boji, da jo bodo videli govoriti z nami,
zakaj se ne bi pogovorili v avtu?
Ja, kot v starih časih.
V redu, ja.
Velja, adijo.
O, bog. -Hvala za pomoč.
Resno, Dan?
To moram posneti.
Kot v otroštvu. -Potovanja na Florido.
Kaj?
Samo...
Oči? -S kom pa zdaj govori Tommy?
Pravi, da sovraži sodobne stvari, poglej ga zdaj.
Mami ni pustil, da uporablja računalnik.
Popravljal jo je,
še preden se je dotaknila tipkovnice.
Potem je obupala. -Ja, ona ima raje ljudi.
To bi jo ubilo.
Dobro, da ni živa, da bi to videla.
Ja.
Stvari se včasih izidejo. -Si držiš nogo?
Jo imaš? V redu.
Živjo. -Živjo.
Živjo. -Živjo. Jaz sem Tommy O'Connor.
Si ti Suzanne?
Živjo, g. O'Connor. Ja, jaz sem Sue.
Sue. Niste Suzanne? -Ne, Sue bo v redu.
Kličete me lahko Sue.
Najprej bi z vami rad govoril o...
G. O'Connor, ne morem govoriti z vami. -Kaj?
Pravno gledano bi morala govoriti z možem.
Jaz sem mož. Jaz sem Karl.
Če želite,
lahko daste dovoljenje, da govorim z družino. To je na vas.
Ne, v redu je. Z vsemi lahko govorite.
Prav, to smo našli.
Predmeti so nabrani naključno,
odvisno od tega, kdo je prvi našel truplo.
V redu, imamo ključe od avta.
Vidiš verižico? -Mojbog.
Verižico? -Z maminim poročnim prstanom.
Ne vidim je.
Ne spomnim se verižice, toda policisti
so vzeli pismo. -Pismo?
Nisem vedel za pismo.
Detektiv mi ga je omenil. Hotel sem vedeti, za kaj gre.
Nekatere stvari niso v naši pristojnosti.
To morate vprašati na policiji.
Oči, zakaj je vpletena policija?
Prvič slišim za to pismo.
Karl, nihče ni vedel za pismo.
Vaš oče je vedel. -Oči?
Samo malo, Allie!
Nisem ga omenjal, ker ne vem, za kaj gre.
Ne smemo kar nekaj sklepati.
No, ne vem. Bila je depresivna, napisala je pismo.
Mislim, da vemo, za kaj gre.
Ne vemo, Karl.
V ponedeljek sem govorila z njo. Bila je v stresu.
Delala je 14 ur. V novi službi je bila.
Mislim, da je šlo za več dejavnikov.
Mislim... -Ja, drži.
Toda vemo, da ni šlo za nesrečo.
Sue, lahko govoriva na samem?
Žal ne morem.
V redu, prav.
Sprašujemo se,
kateri dogodki so pripeljali do tega.
Ker res ne vemo.
Še tega ne vemo, kje je ona zdaj.
V skladu s pravili
so jo po obdukciji premestili v mrtvašnico,
kjer čaka na upepelitev.
O, bog.
Bomo lahko videli truplo?
Ne vem, to vedo na policiji.
Ja. -No...
Jaz nočem videti trupla.
Mislim, da ona ne bi hotela tega.
V redu.
To je obdukcijsko poročilo. Vam ga bom dala.
Poročilo je precej strokovno.
Če vas zanima, ga vam lahko razložim.
Jaz bi rad vedel. -Dan.
V redu.
Dan.
Mi pokažeš torbico, Karl?
Ja.
Samo malo.
Truplo je našel James Dunnant.
On je upravitelj bloka.
Dan prej jo je klical v zvezi z najemnino.
Ta se plačuje tedensko, ona je zamujala.
Ne vem, koliko časa. Dva ali tri tedne.
Dan prej ji je pod vrati pustil sporočilo,
nato je spet prišel.
Pravi, da je potrkal in čakal,
čez nekaj minut je vstopil v stanovanje.
Stanovanje je bilo razmetano.
Pot mu je zapirala lončnica na tleh.
Ob kuhinjskem umivalniku je videl mlako krvi.
V dnevni sobi je opazil več praznih steklenic alkohola
in drugih predmetov.
Nato je šel v spalnico, tam je bil samo predalnik,
na stenah in na postelji je zagledal kri.
Našel jo je v kopalnici.
Ležala je na tleh ob prhi.
Ko sem prispela, sem vzela osebne stvari
in jih predala detektivu.
V kopalnici sem opazila skoraj prazno steklenico viskija.
Našla sem tudi prazno stekleničko uspaval.
Na obeh zapestjih je imela vzdolžne reze.
Zarezala je tudi v žilo v pregibu roke.
Mislim, da je šlo za mešanico
tablet, alkohola in izgube krvi.
Ni na nas, da iščemo motiv ali da razvrstimo, kaj smo našli.
Toda reči moram, da je v tem primeru
šlo za nekoga, ki je bil odločen umreti.
Ne vem, ali vam to pomaga.
Hej, Danny.
Bi to morali obdržati?
Mare, to je samo čips.
Ne rabimo ga shraniti.
Vem, toda to je morda zadnja stvar, ki jo je jedla.
Ga obdržimo?
Ja.
Razmislili bomo o tem.
Kristus.
Kaj delaš? -Urejam stanovanje.
Koliko poplav je že doživel?
Ne morem biti izbirčna.
Nihče ti ni rekel, da zapusti moža.
Ta stol sem ti prinesla od staršev.
Oče je čistil hišo, vzela sem ga.
In vikinška ladja?
Zanjo sem bila prepozna.
Ta je bila najboljša. Dolga je bila 2 metra.
Se spomniš, ko je v prvi hiši visela nad kaminom?
Se sploh spomniš tiste hiše?
Si zadeta?
Ta hiša me je travmatizirala. Tam sem se prvič napila.
Ni šans. 11 let si bila stara, ko smo odšli.
Ding, ding. Saj to hočem povedati.
Imaš mogoče uspavala?
Ne.
Kaj je?
Tistih ta dobrih ne dobim brez recepta.
Recepta pa ne dobim, ker mi ne zaupajo.
Bi šla lahko ti po recept?
Jaz sem...
Tako zelo utrujena.
Tu pri meni si boš odpočila.
Daj no!
Pridi!
Ne morem teči v teh čevljih.
Colleen?
Kam si šla?
Drek.
Prestrašila si me, ljubica.
Pridi.
Tega nisem tako mislil.
Sama si mi rekla, da te moti tvoja teža.
Samo strinjal sem se.
Te težave zagrabi in jih zatri.
Vem, oči. -Ja, saj veš. Veš to.
Tudi mene je včasih mučila depresija
ali karkoli to že je.
Moraš biti disciplinirana.
Colleen je glavna.
Ne prepusti se mislim.
Ostani močna.
Prav.
Oči?
-Ja?
Torej...
Razmišljam o tisti šok terapiji.
Križana gora.
Koliko to stane?
Prekleto.
Kaj je, oči? -Zmanjkalo mi je baterije.
Imaš polnilec?
Ne, presneto.
Poglej naokrog. Tukaj je veliko polnilcev.
Colleen je uporabila vse vtičnice.
Malo se bom usedel.
O, fant.
Raje pohitimo.
Bom že, bom že. -V redu.
Stvari...
Bom dal v Karlov kombi.
SODIŠČE RIVIERA
Hočejo, da plačamo najemnino!
Tommy, on samo opravlja svoje delo.
Delo? -Ni te hotel vznemiriti.
Opazuje nas kot sokol. -Kristus.
Čaka, da napade.
On hoče, da plačamo najemnino!
Kaj se dogaja?
Tisti tip, upravitelj bloka.
Išče denar?
Tisti v veži?
Ne vem, kako mu je ime.
Pa ima račun? Ima potrdilo?
Kako naj vem?
Vse jutro sem s Karlom pobiral stvari mrtve hčere.
Tisti debil pa mi pod nos moli papir.
Oči. -Kaj je?
Greva govorit z njim. Greva skupaj.
Mare, ne, ne. On ne bo stopil sem noter.
Jezite se na napačno osebo!
Pusti, Karl.
Zapičili ste se v bedarije.
Verjetno mu ni plačala!
Nikoli ni znala z denarjem.
Kaj pa govoriš? O čem govoriš, pizda?
Hej, hej, hej!
Pardon! Zelo dobro je znala z denarjem.
Videl sem njen račun. Prazen je.
In zakaj preverjaš njen račun?
Njen mož sem. Imam pravico. -Pustila te je.
Ločiti se je hotela od tebe.
Torej nimaš kurčevih pravic!
Pazi na jezik!
Pusti me! Allie, podpri me.
Res mislim, da se ti ne bi vrnila.
Njena terapevtka je hotela, da me pusti.
Drugače me ne bi. -Nesrečna je bila.
Kako pa to veš?
Vem, ker sem bila pred dvema tednoma tukaj.
O vsem sva govorili. Spravljala se je v red.
Ni se ti nameravala vrniti.
Rekla mi je, da se hoče ločiti.
Zdaj ste se vsi spravili name. Vedno držite skupaj.
Nihče od vas ji ni rekel, naj se vrne k meni!
Kaj ni to bistvo zakona? Da se trudiš zanj?
Zakaj mislite, da sem tukaj?
Bila je moja žena!
Moja žena. -Karl...
Vse to... -Ne spravljamo se nate.
Ja, pa se. Spravljate se name.
Se...
Se spomniš takrat na letališču, ko se je nekdo vrinil pred tebe
in smo se res vsi spravili nanj?
Ja. -Smešno je bilo.
Kdo je bil zraven? Mami je bila.
Colleen.
Se spomnite tega?
Ja. -Se spomnite?
Stopila je naravnost do njega.
"Nazaj v vrsto!"
Kje je Karl?
Verjetno je zbežal.
No, končno.
Daj no.
Dan, opraviči se Karlu, prav?
Zakaj?
Prizadet je.
Mare, vsi smo prizadeti.
Saj vem, toda on je njen mož.
Jaz pa njen brat.
Dlje časa sem jo poznal.
Povedal sem po pravici, ne bom se opravičil.
V redu, tudi prav.
Ni mi več mar.
Kar pojdi.
Prav.
Mare.
Kje je moja druščina?
Boš malo ali veliko masla?
Je to sploh vprašanje?
Hecam se. Poznam te. Poglej, sam holesterol.
O, ja, to.
Kdaj imava jutri tisto reč z agentom?
Ob enajstih.
Saj res. Lahko se bom naspala.
Sem najsrečnejše dekle na svetu.
Kaj pa ti gledaš?
Tebe.
Nehaj! Rada bi gledala film.
Ljubim te.
In jaz ljubim tebe.
Oprosti, Danny. -V redu je.
Hej, vidve. -Ja?
Vzel sem Colleenin telefon.
Malce sem pobrskal.
Poglejta to.
Samo naši klici so.
Ja.
Bo Karl prišel?
Ne. Vrnil se je v hotel.
Kmalu bo prišel vaš brat, tam ga hoče počakati.
Kako je z njim?
S Karlom?
Ne, s Seanom.
No...
Ja, on je...
Menda je v redu.
Žal mu je, da ni z nami.
Vicky mu ne pusti, da gre.
Saj vemo, kakšna je.
Nora.
Detektiv me je klical v zvezi s primerom.
Še nekaj so morali urediti, preden ga zaprejo.
On jo bo razglasil za...
Slučajen prevelik odmerek.
Torej...
Torej so dokazali, da je šlo za prevelik odmerek,
ali pa bodo temu samo tako rekli?
Na kaj ciljaš?
Meni se zdi smiselno.
Mislim, da ona ni...
Mislim, da je bila...
Sredi trenutka, ko se ji je vse zdelo brezupno.
Ja, izgubila je nadzor. -Ja.
Mislim...
Mislim, da ni hotela, da bi se...
Tako končalo.
Mislim, da moramo vedeti, da...
Jaz...
Nikomur ne pomaga, če so stvari nejasne.
Dan.
Nihče ne pozna celotne zgodbe.
Ne vemo, kaj se je dogajalo.
Vem, toda glede na njeno preteklost
je precej jasno, kaj je bilo. Se spomniš...
Februarja, ko je mami umirala?
Tisto ni bilo isto.
Tisto je bil klic na pomoč.
Ja, drži. Toda to...
Ni isto.
Šlo je za nesrečo.
Niso rekli tega, oči? -Ja, ja.
Slučajen prevelik odmerek.
Kar pomeni, da jo lahko pokopljemo ob mami.
Ja.
Saj razumem.
Vedo, kaj je pisalo v pismu?
Že prav, Dan.
Kaj je pisalo?
Kaj? -Kaj je pisalo v pismu?
Prekleto, Dan.
Pomembno je, da smo iskreni drug do drugega.
Ja. -Vemo, komu je bilo namenjeno?
Hočem reči,
je bilo za Karla?
Ne, ni bilo za Karla.
Za koga pa?
Za nas?
Križana gora.
Dan, za koga je bilo? -Ne vem, nisem ga videl.
Torej...
Oči.
Kaj je?
Za koga je bilo pismo?
Ljubi bog.
Za njene pse.
Opravičila se jim je.
To je vse.
Mojbog.
Mojbog, pizda!
Hej, ne govori tako.
Raje utihni. -Oprosti.
Tega nočem slišati, prav?
Oprosti, oči. -Samo utihni.
Ne morem verjeti.
Pismo je bilo za njene pse?
To je...
To je noro.
Kajne?
Poslovilno pismo je napisala psom?
No, imela jih je rada.
Vsi ste eni norci.
Še o nečem moramo govoriti.
V naslednjih dneh jo bodo upepelili.
Rada bi malo njenih las.
Jaz tudi. -Enako.
Pa kaj še. -Oči.
Morbidno je... -Oči.
Ne vem, če lahko prepričam... -Oči!
Kaj je? -To ni prošnja.
Boste naročili? -Ja.
Hamburger.
Sean!
Naj se zabava prične!
Sean! -Živjo.
Kako si?
Sam sem jo izdal.
Zelo dobro.
Hej, se spomnite fotografije?
Katere? -Na tvoji postelji je bila.
Ko smo bili vsi pri Mare?
Na Geoffovem pogrebu.
Vsi smo bili na postelji. -Ja.
Oče je skušal napisati govor za Geoffa,
hotel ga je prebrati... -Mami pa ga je motila.
Klicali smo jo "Moteča mami".
Hotel sem biti resen, vi pa ste me motili.
Mami je govorila: "O, Tom. Tom.
Mojih pet otrok. Tom."
Danny, ti si vse snemal. -Ja.
Kamero si imel. -Saj res!
Vedel sem, da je prižgana. Hotel si se potuhniti.
Nisi vedel, da snemam. -Ja, videl sem te.
Potem so vsi začeli prihajati v sobo, kajne, Karl?
Ja. -Iskali so Colleen.
Imela je mojo denarnico. -Saj res.
Ni res?
Kdo nas je slikal? -Danny.
Spomnim se. -Ne, ne.
Judy je bila. Vzela je moj telefon.
Judy.
Postelja je bila zabasana. -Judy.
Na postelji je bilo 16 ljudi.
Imaš kopijo fotografije? -Imam.
Uporabil sem jo za mamin spominski film.
Prišel je Phillipe in se vrgel na posteljo.
Phillipe je prišel.
Phillipe.
Pogrešam ga.
Želim si, da bi bil tu.
Dan, pokliči ga. -Ne.
Daj, pokliči ga.
Pokliči ga. -Pokliči ga.
Daj, pokliči ga.
Phillipe! Phillipe!
Stišajte se, hudiča!
Ven nas bodo vrgli! -Samo mi smo tukaj, Tom!
Res? -Daj, Dan.
Dajte no!
Ne vem, ali je buden. -Samo pokliči ga.
V New Yorku so naprej z uro. Kje smo pa mi?
Hej, hej. -Sploh ne vem, kje smo.
Živjo.
-Daj mi telefon.
Halo? -Ne, ne, meni ga daj.
Vidim, da se zabavate. -Phillipe.
Živjo. -Pogrešamo te.
Želimo si, da bi bil tukaj.
Tudi jaz vas pogrešam, toda nekdo mora čuvati pse.
Traparija, lahko jih vzameš na letalo.
Samo bojiš se nas.
Phillipe! Phillipe!
Živjo, Phillipe!
Karl! -Živjo, Karl.
Karl je.
Saj vem. -Kako si?
Ne boš ga prepoznal. -Kje pa ste?
Hej. -Ne, ne.
Vsi so v moji sobi.
Z Danom si spet deliva sobo.
Kot v starih časih. -Ampak nimava pograda.
Prišel sem iz Minneapolisa.
Mojo sobo so zasedli
samo klinčevi norci.
Vsa družina! -Ja, zveni divje.
Daj mi telefon. Mi daš telefon?
Mi daš telefon, prosim? Telefon, prosim?
Resno, kdaj prideš v Kansas?
Se ti... Se ti zatika jezik?
Mrtva je. -Ne.
Mrtva je.
Taka je kot mami, kozarec vina in koma.
Ne vmešavajte je v to.
Ne verjemi jim.
Karl! Karl! Ujemi ga!
Daj no.
Dajte mi telefon. Dajte mi ga.
Karl! Karl! -Kaj je?
Daj mi telefon. -Nimam ga! Nimam telefona.
Kdo ga ima? Oči!
Oči, prosim, daj mi... Prekleto!
Hej. -Mare!
Karl! Karl! -Nehajte.
Moja joškica!
Kristus!
Odrastite že. -Ljubček.
Halo?
Dan?
Mojbog.
On je zdaj najmlajši.
Ja.
Ja, prav imaš.
Živjo. -Živjo.
Kako si?
Dan. -Veš...
Dan, tvoja pesem je. -Danes sem mislil nate.
Moraš peti. Karl! -Mare, nehaj.
Noče peti.
Dan! Danny, moraš peti!
Mare, govoril s Phillipom.
Danny, moraš peti!
Daj no, Dan.
Colleen bi bila vesela.
Nočem peti. -Daj no!
Sean, daj no. -V redu.
Sean, nikar.
Sean, daj no!
Daj no.
Pomagajte mi. -Joj, mojbog.
Rad bi govoril s Phillipom.
Noče peti. -Nisem cirkuška žival.
Daj, Dan, zakaj pa ne? -Nočem peti!
Daj no!
Nočem peti!
Družba.
Danny, Danny. -Nočem peti, pizda!
Utihnite že!
Halo? -O, bog.
Ja. -Kaj se dogaja?
Dan, samo zabavamo se.
Nisem opica! Prav? Ne morete...
Ne morem peti na vaš znak!
To ni...
Bog.
Ja.
Ja, saj vem.
Ja.
Daj si duška, ljubček.
Daj si duška. Saj vem, razumem.
Ja. Ja.
Saj vem.
Kar joči.
Saj vem.
Hej, Phillipe.
Je vse v redu z njim?
Ja, v redu je.
Tak dan je, veš?
Poklical te bo... Kasneje te bo poklical.
Ja, ja. Ve, kje me najde.
V redu. -Hvala.
Leener mi je pravila, da jo je Dan mučil, ko sta bila majhna.
Res pravi trenutek, Karl. -Ja.
Ulegel se je pod njeno zibelko.
In ji počasi dol vlekel odejico, ona pa je jokala.
Potem pa je... Stekel je v svojo sobo in...
Seveda je prišla mami in vprašala:
"Kaj je narobe, Colleen?"
Kdaj je bilo to?
Sploh ne veste vsega.
Potem pa raje molči.
Ja.
V redu.
Smešno je.
Ko sem šel na kolidž, je bila še majhna.
Dojenček je bila. -Saj si jo poznal.
Hočem reči, da sem zamudil njeno otroštvo.
Ko sva se končno začela družiti, je ona bila...
Zmešana?
Allie. -Res je.
Živa resnica.
Bila se čisto zmešana.
Bila je edinstvena.
Edinstvena.
In bila je...
Smešna in naporna.
In bila je tako zelo pametna.
In močna.
In ljubeča.
Vse to in še več.
Gledam za nazaj in hočem...
Ugotoviti, koliko časa sem sploh preživel z njo.
Saj ni važno, Sean.
Ko sta bila skupaj, ta čas vmes ni bil pomemben.
Ja.
Menda res.
Ja.
Oči je zaspal.
Bil je dolg dan.
Ja.
Imeli smo te za junaka.
Zdaj pa so se mi odprle oči
in vidim te takšno, kot si.
Drek. Kaj je?
"Pišeš o umetnosti, a se nanjo ne spoznaš.
Tiste knjige, ki sem jih občudoval..."
Dovolj! Povej mi samo začetek.
Zataknilo se ti je.
Ne povej mi preveč. Samo prvo besedo.
Oprosti, ne poznam pravil za pomoč bratu pri delu.
Pravilo je: "Bodi prijazna, ne igraj, in povej samo začetek."
Prav, vem, zakaj Phillipe ne vadi besedila s tabo.
Prav, od začetka.
Mi boš pomagala? -Ne smem preveč povedati.
Nekaj pa mi moraš! -Ja, v redu.
"Imeli smo te za junaka.
Zdaj pa so se mi odprle oči."
Grozno besedilo.
To je Čehov. Hujša si od mami.
Ali ona igra?
Ja, vživi se, vstane, začne igrati.
Likom da različne naglase.
Mojbog. Drek, naj ustavim?
Ne. -V redu.
To bova preskočila. -Ja, prav.
Obrni stran. -V redu, prav.
V redu. -V redu.
V redu.
Ne bom utihnil!
Nisem še končal!
Uničila si mi življenje. Nisem živel! Nisem živel!
Colleen, ti si na vrsti. -Ne morem.
Ne morem držati kamere, brati in te preverjati. Pizda!
To moram narediti. Jutri ga moram poslati.
Ujet sem v klinčevi Virginiji
z republikanci in igrišči za golf!
Oči naju bo slišal in prišel dol.
Vprašal bo, zakaj sva še pokonci.
Križana gora!
Ne morem. -Zakaj?
Spat grem. Ne morem. Lahko noč. -Ne, ne.
Mami je pripravila prigrizke. -Ne, ne nosi tega sem.
Vse bom pojedel. Ne!
Lahko noč. Lahko noč. Adijo.
Nisi zabaven!
Dan.
Zguba!
Hej, Dan.
Pojedla bom vse prigrizke.
Veš, imela sem te za junaka.
Zdaj pa so se mi odprle oči.
Vidiva se zjutraj.
V SPOMIN KATHLEEN O'HARE DOSTER
DOBRODOŠLI V COLUMBII
Prevod podnapisov: Aleksandra Jović