EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
KAPITEL 13: STENSKOGEN
Cirkeln av sju stenar är klar.
Okej. "Lägg en liten sak mitt i cirkeln."
David, ge mig en Jort.
Det finns bara en kvar.
Om trollformeln funkar
blir din Jort osynlig, men inte oätlig.
Okej då.
Vilken version av osynlighetsförtrollningen?
Version nummer 79.
Stencirkel plus sång och handvinkning.
Varför får man häxläxor?
Varför testa falska osynlighetsförtrollningar
när de kan ge dig den rätta och gå vidare?
Som Tilda säger:
"Magi är 99 % fokus och bara 1 % hokus pokus."
De testar min förmåga att hitta rätt version.
Häxor vet verkligen hur man gör magi tråkigt.
Den är inte osynlig.
Men de är rätt snygga.
De ser ut att passa dig, Alfur.
Åh, Hilda.
Alver följer en strikt klädkod.
Vi har uteslutit 79 trollformler.
Bara 91 kvar.
Nästa kräver…
…ramsor och damm från Trollbergs slottsruin.
Jag har inget sånt.
Jag hämtar det!
Ligger inte slottsruinerna långt utanför muren?
Det är knappt lunch.
Jag är tillbaka ikväll.
Kom igen, Kvisty.
Det här är bättre än att sitta i Fridas rum hela dagen.
Det borde räcka.
Vi äter middag hemma och sen åker vi hem till Frida.
FÄNGELSEGRÖDOR
Så där, klart. Höj ljudet, Tontu.
Vi har sett en betydande ökning
av skogsbränder i Trollberg de senaste veckorna.
Herr Ahlberg, är Trollberg i fara?
Absolut. Det kanske bara är jag…
Hej, mamma. Jag är så hungrig. Nu äter vi.
Pajen står i ugnen, men titta på mitt nya spel.
Vi spelar lite innan vi äter.
Jag hinner inte. Jag måste skynda mig till Fridas.
Kom du inte därifrån? Du skulle vara där hela dagen.
Hon bad mig komma tillbaka och kanske sova över.
Inte i kväll. Jag har planerat middag och spel.
Reglerna är komplicerade.
Vi kan spela en annan dag.
Du kan sova över hos Frida en annan dag.
Du förstår inte. Jag hjälper henne med ett projekt.
-Vilket projekt? -Det är en läxa.
Frida kan säkert göra sina egna läxor.
Du får stanna hemma.
-Varför? -Det blir kul.
Kom igen. Är jag verkligen så dåligt sällskap?
Nej. Du är bara en mamma.
-Hilda. -Varför måste jag hålla dig sällskap?
Inte mitt fel att du sitter ensam
och inte pratar med nån.
Gå till ditt rum, Hilda!
Så, vi ska inte spela?
Mamma är löjlig.
Trolleldar igen. Vad gör de där ute, Kvisty?
Så vilda och fria. Det är inte rättvist.
Jag vill vara ett troll.
Där var den.
Ta mig till Frida, Tontu!
-Nej! -Det tar två sekunder.
För riskabelt.
Jag vill inte förarga nån som gör så god paj som din mamma.
Vet mamma att hennes favoritskål inte försvann
utan att du förstörde den och gömde bevisen?
Okej då.
Hilda, pajen är klar och vi har båda hunnit lugna ner oss.
Hilda!
Mamma!
Hallå! Vad händer där ute?
Kom tillbaka, Hilda!
Du måste hela vägen igenom!
Det här är verkligen…
-Nej, mamma! -Ja!
…farligt!
Mamma?
Mamma, är du…
Jag är okej. Är du?
Jag mår bra.
Är det här Nisse-utrymmet?
Nej, det är det inte.
Nåt gick snett
och vi hamnade nånstans vi inte ville.
Varför gjorde du så?
Gjorde vad? Du borde ha lyssnat på mig.
Det här var ditt fel, mamma.
Hur täcks du skylla på mig?
Du försökte använda en magisk portal
och smyga iväg.
Och du förstörde allt!
Vart ska du?
Hem! Antar jag.
Det kanske är hitåt.
Kom tillbaka!
Vi väntar på Tontu.
Tontu kan vara på andra sidan jorden nu.
Vi vet inte var han är.
Han kommer inte att hämta oss.
Vi går vilse om vi går iväg.
Vi är redan vilse.
Var är vi?
Jag såg en plats där borta som vi kan vila på.
Vi kan se var vi går så snart solen gått upp.
Det låter bra.
Hallå?
Hilda?
Det är ingen hemma.
De kanske bara tog en väldigt lång åktur?
Nej, bilen står parkerad på gatan.
Middagen var klar, men den blev aldrig uppäten.
En övergiven paj. Det är kusligt.
Det är som om alla har försvunnit.
Okej. David, vi följer Hildas steg till slottsruinerna.
Stanna här om nån dyker upp, Alfur.
Jag stannar nog hos Alfur.
Som känslomässigt stöd.
Jag behöver inget stöd.
Men det gör jag!
Kom igen, David.
På dagen är vi trygga utanför murarna.
Vad var det?
Inget. Bara lugn.
Vad konstigt. Min klocka är 10,00 redan.
Men det är så mörkt.
Kom igen, vi borde göra nåt.
Jag trodde att slottsruinerna skulle synas ren.
Träden blockerar nog sikten.
Jag har sett mer trollstenar idag än nånsin tidigare.
Så vadå?
Du har knappt varit utanför muren.
Jag gillar inte den här sidan av muren.
Tänk om Ahlberg har rätt?
Tänk om trollen sitter runt eldarna
och konspirerar?
De kanske har upptäckt glädjen med att campa.
Tro inte det värsta bara för att de är troll.
Nu låter du som Hilda.
Och hon har rätt.
Ser du det här?
Det måste finnas hundratals troll där nere
och hundratals är i princip tusentals.
Men vi förväntade oss väl många troll?
Ja. Men så här många…
Staden kan vara i fara.
Nåt rör sig där nere.
Det är bara ett par barn. Inget viktigt.
Så här långt utanför muren?
De måste vara vilse.
De verkar lugna.
Vi kan inte bara lämna dem här.
Jag gillar tanken på en dramatisk återkomst.
"Säkerhetspatrullens ledare räddar vilsna barn."
Håll barnen i sikte!
Va? Okej. Vart tog de vägen?
Jag förstår inte. Vi borde vara vid slottsruinerna nu.
Erkänn det bara. Vi är vilse.
Okej. Vi är vilse.
Va? Jag var bara dramatisk.
Grips inte av panik.
Varför inte? Panik låter bra!
Vad är det där?
En vit vuff.
Vita vuffar betyder väl tur?
För häxor i alla fall.
Jag hittade dem.
Vad var det?
-Inta kraschposition! -Va?
Frukta aldrig. Ni är säkra med mig.
Förbered er för…
Backa, allihop! Spring! Göm er bakom stenen!
Frida!
Är alla okej?
Ja, jag tror att jag är okej.
Nej.
Det är så tyst här.
Det fläktar knappt.
Det här är världens märkligaste skog.
Det är nog inte ens en skog.
Oavsett vad det är, måste det finnas en utväg.
Vi kanske kan gå lite snabbare.
Jag är törstig, mamma.
Jag också.
Mamma!
Vi kan hoppa över.
Vi testar det inte.
Va? Det är enkelt.
Vi går tills det blir smalare.
Kom igen, mamma. Det här är dumt.
Så där ja.
Vatten!
Drick inte!
-Varför? -Det är stillastående.
Men det har kommit någonstans ifrån.
Lyssna.
Jag hör det.
-Tror du… -Ja!
Rinnande vatten! Kom igen!
Troll.
Så många på en och samma plats.
Titta. Vi kan nog följa stenarna till strömmen.
Om vi är försiktiga ser de oss inte.
Jaså? Vill du göra det?
Du är törstig, eller hur?
Ser du? Inga problem.
Kom igen.
Spring!
Ingen utväg!
Du är bra på det här.
Jag har fått ett första hjälpen-emblem av Sparvarna.
Goda nyheter. Nödkitet med luftskeppet är intakt.
Det är som en flygande livbåt som tar oss hem.
Och monteringstiden?
Bara några timmar.
Men solen går ner
och det finns troll överallt.
Men ledaren för Säkerhetspatrullen är ju här.
Japp.
Då finns det inget att vara rädd för.
Vad gör du?
Säkrar området, grabben.
Ser till att vi förblir trygga och oupptäckta.
Ta det lugnt allihop. Reta dem inte.
Backa, era odjur!
Det vore ett bra tillfälle att vara osynlig nu.
Frida, kom igen!
Men jag har aldrig lyckats!
Det funkade! Min trollformel fungerade!
Killar? Jag har en insekt på huvudet.
Jag tror att det är Ahlberg.
Åh, nej! Jag gjorde honom till en insekt!
Oroa dig inte! Vi ska förvandla tillbaka dig!
Du kan väl det?
Jag vet inte.
Den goda nyheten är att han nog inte inser att han är en insekt.
Han klarar sig här tills vidare.
Vår första prioritet är att klara av natten.
Dags att leta efter skydd.
Titta, mamma!
Är det…
Jag tror det.
Det är Trollberg!
Vi måste ha varit inne i berget hela tiden!
Vi får gå nerför backen. Vi är nästan hemma.
Kan vi smyga förbi utan att de ser?
Vi måste välja rätt tillfälle att smyga iväg.
Vilken mobbare.
Det kan vara vår chans.
-Redo? -Ja.
Fortsätt!
Vi klarade det nog.
-Vänta. -Va?
Var är Kvisty?
Kvisty!
-Vänta! -Jag måste hämta honom! Släpp mig!
Hallå!
Vi kan inte lämna honom!
Lyssna på mig. Vänta här bakom stenen.
Stå still.
Jag menar det, Hilda.
Kvisty? Är du där inne?
Kvisty. Du måste komma ut, Kvisty!
Nu sticker vi.
Okej.
Ledsen, mamma, men jag kan inte vänta längre.
Det måste finnas en annan väg.
Ja!
Vi måste hitta en annan utväg.
Duktig pojke. Nu måste vi bara ta oss upp dit.
En återvändsgränd.
Okej. Försiktigt.
Nu då?
Vad sägs om ett mellanmål?
Det finns en väg på andra sidan.
Kom igen, Kvisty.
Kvisty?
Vi måste gå nu, Kvisty!
-Hilda? -Mamma! Kvisty!
Kom igen, jag har en utväg!
Du skulle stanna ute! Vad gör du här?
Jag räddar er!
Du kan inte göra såhär, Hilda!
Du måste lita på mig…
Hoppa!
Nu sticker vi.
Vilket håll?
Mamma?
Den här vägen.
Är han okej där inne?
Han verkar må bra. Han är aktiv.
Vad gjorde ni två så här långt utanför muren?
Vi letar efter vår försvunna vän Hilda.
Kunde ni inte ha kontaktat myndigheterna?
Myndigheter är oftast inte till nån hjälp.
Jag fattar.
Inget ser bekant ut, mamma.
Nej, det gör det inte.
Spring.
Oroa dig inte, Hilda. Det ordnar sig.
-Är det samma troll som förut? -Jag tror det.
Jag vet inte om vi är räddade eller om vi blir uppätna.
Ska vi springa?
Kan jag dricka det här?
Det luktar gott.
Det är sött. Det smakar honung.
Låt oss stanna.
Ja. Det gör vi.
Tack.
Vi får inte frysa ihjäl här ute.
En liten eld drar väl inte till sig för mycket uppmärksamhet.
Kan du ge mig vattnet i min ryggsäck, David?
Tack.
Titta vad jag har!
Jag gillar de här.
Det här är trots allt rätt mysigt.
Håll er lugna, barn. Gör inga plötsliga rörelser.
Skulle du…
David!
Det ser bra ut.
Jag? Okej.
Konstigt. Den här elden verkar inte avge nån värme.
Kolla här, mamma.
Kan du se vilka de liknar?
Titta.
Ska vi sova med den här?
Den täcker nog inte oss båda.
Ingen fara. Jag och Kvisty är varma nog.
Titta på uppdateringen.
Ännu en timme har gått och Frida och David syns inte till.
Inte heller Hilda, Kvisty, Johanna och Tontu.
Alfur.
Inte just nu, Tontu. Jag håller utkik.
-Tontu! -Va?
Du är tillbaka!
Jag svängde lite fel längs vägen.
Det är bra att vara hemma.
Hilda och mamma, är de…
Nej.
Jösses.
Det var ett hemskt hål i tomma utrymmen.
Jag såg var de kastades ut.
-Utmärkt! Kom igen! -Det är inte så enkelt!
Tomma utrymmen kan inte ta oss dit med vilja.
Jag åker dit på gammaldags vis, vilket jag faktiskt föredrar.
Visa på kartan.
Det är det här stora berget. Jag tror att de är där inne.
Ingångarna blir inte lätta att hitta.
Därför behöver jag en duva.
Och inte vilken duva som helst.
Du kan räkna med Cedric.
Hans lokalsinne och luktsinne sviker aldrig.
Flyg högt, Cedric. Flyg snabbt!
Och flyg försiktigt!
Försiktigt är bra!
Jag undrar om det gör ont att förvandlas till sten.
Det skulle nog göra mig sur.
Är alla säkra?
Mycket bra.
Nu monterar vi ihop luftskeppet!
Jag har fått syn på nåt, Cedric!
Kan vi flyga lite närmare, tack?
Se upp!
Det är en galen bergsduva!
-Alfur! -Alfur!
Kul att se er.
Pratar duvan med oss?
Självklart inte. Alfur pratar.
Hej!
Rösten låter bekant.
Han är en alv.
Du kan bara se honom med rätt kvalifikationer.
Det låter bra, faktiskt.
Hilda är inte med oss, Alfur. Hon är borta.
Hon är faktiskt närmare än man kan tro.
God morgon.
Vad händer?
Designar du ett brädspel?
Vår vänliga värd har ritat en karta åt oss.
Den visar oss en säker väg ut.
Tror jag.
Den är svår att tyda.
Tror du det här är en vuff?
Vart ska han?
Han ska till…
…staden?
Den leder oss härifrån!
Kom, vi får inte tappa bort den!
Tack!
Jag hoppas att vi är nära.
Jag vet inte hur länge jag orkar.
Brukar inte du gilla sånt här?
Det är okej att vara i fara när jag vet att du väntar hemma
med en god middag eller en nygräddad kaka
eller när du vill se en film och dricka choklad.
Det är omskakande att du är här.
Men angenämt omskakande, eller hur?
Vad är det?
Den här vägen.
Mamma!
-Nej! -Spring, Kvisty!
Fort, in hit!
Han är rädd för sniglar.
De är så många.
Jag tror inte att vi kommer längre. Men det är okej. Vi är säkra här inne.
-Kanske inte. -Spring!
-Det var… -Oväntat.
Jag tappade bort guiden.
Jag vet inte vart vi är på väg.
Vi kan vara här…
Vi kanske aldrig…
Mamma.
Förlåt.
Förlåt mig också. Jag bröt mitt löfte.
Det var bara…
Det var jobbigt att inte veta vad som pågick.
Jag väntade och var orolig.
Det kändes hemskt.
Det är okej, Hilda.
Men låt oss inte bli uppätna av…
-Vad är det där? -Jag vet inte.
Det kommer härifrån!
Det är en utväg!
Alfur!
Där är du ju!
Ja!
Hilda!
Snabbare, mamma!
Nästan framme!
Kom igen!
Mamma!
-Ta tag! -Ta tag!
Den vita vuffen!
Ja!
Vänta på oss!
Vad är i behållaren?
Det är bara en insekt.
Schyst.
Tack för att du kör oss hem, Gerda.
Det är mitt jobb.
Åh, Hilda.
Fick du möjligtvis
lite damm från slottsruinen?
Wow, fortfarande fokuserad på läxan.
Typiskt Frida.
Du känner mig.
Vi ses snart.
Jag behöver nånstans att jobba utan distraktioner.
Uppfattat.
Okej, Frida, gör din grej.
Jag vet inte ens om jag kan.
Jag bara råkade göra det förut.
Du kanske gjorde det av misstag, men du gjorde det ändå.
Han har en poäng.
Okej, jag gör ett försök. Släpp honom.
Du klarade det!
Är han okej?
Herrn?
Se på er två!
Vicechef Gerda, hämta hit en reporter!
Ursäkta?
Det kanske kan sändas på kvällsnyheterna.
"Ahlberg räddar barn från trollattacken!"
Jag inleder intervjun med armarna om de två olyckliga offren.
Vi kan prata om mina hjältemodiga handlingar utanför.
Avbryt gärna och prata om hur modig jag var
och sen meddelar jag att jag är säkrare än nånsin på
att ett storskaligt trollangrepp är nära förestående.
Jag vill inte synas på nyheterna.
Vi gör det inte.
Ni behöver bara se tacksamma ut. Det blir kul.
Med all respekt, barnen har haft en traumatisk dag.
Hade de en traumatisk dag?
Det är jag som har kämpat med troll!
Hur vågar du stänga dörren?
Dags att köra hem er.
Skönt att alla är hemma igen.
Du var så modig idag, Alfur.
Jag gjorde bara det som var nödvändigt.
God natt.
Jag tänker på trollen som hjälpte oss.
Vad snällt att de tog hand om oss.
Jag vill gärna ha dryckens recept.
Mamma?
Ja?
Jag är ledsen. För allt.
Det behöver du inte vara.
Jo, för vissa saker.
Dölj bara inte saker från mig, okej?
Om du döljer saker så vet jag inte om du är säker.
Det är oroande för en mamma.
Önskar du inte att jag var annorlunda?
Ibland önskar jag att jag visste vad du tänkte.
Att vara din mamma har både upp och nedgångar.
Men jag skulle aldrig byta ut det.
Smyg inte ut ikväll, okej?
Oroa dig inte.
Jag ska ligga här i en vecka.
God natt, mamma.
Jag tänkte att frukost på sängen skulle…
Hilda?
Va?
Var är min dotter?
Mamma? Är det du?
Hur kan jag vara här?
Det är inte mina händer!
Det är inte mitt ansikte!
Vad händer?
Undertexter: Emelie Nilsson